Справа № 1240/2467/18
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2018-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

06 листопада 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 1240/2467/18

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Шембелян В.С., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області про визнання дій незаконними, скасування розпорядження, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

16 серпня 2018 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області, в якому позивач просить суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення начальника Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області №54 від 18.01.2018 р. щодо скасування довідки ВПО №, яка була видана ОСОБА_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1;

- поновити дію довідки № та внести відповідні відомості до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб;

- зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Станично-Луганської РДА продовжити виплату та сплатити виниклу заборгованість по виплаті державної допомоги при народженні дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що вона тимчасово переміщена особа з 17.11.2017 року, що підтверджується довідкою ТПО, мати двох дітей. Оформила довідку з метою отримання допомоги по народженню дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. В лютому 2018 року на картковий рахунок надійшла сума заборгованності по допомозі. З березня 2018 року відповідач припинив виплату щомісячної допомоги у розмірі 860 грн. через скасування довідки ТПО. 07.02.2018 року позивач з ціллю досудового урегулювання звернулася до голови Станично Луганської районної державної адміністрації Луганської області. 26.07.2018 року було отримано відповідь від 14.02.2018 року, в якій з посиланням на лист СБУ від 15.01.2018 року, позивача повідомляють, що довідка скасована через надання ніби то недостовірних відомостей. Які саме відомості є недостовірними, не пояснюється. Ніякої законної підстави для скасування довідки у відповідача не було. Це штучно створена самим начальником УСЗН ОСОБА_3 з використанням місцевого відділу СБУ підстава. Таким чином можуть бути скасовані довідки всім тимчасово переміщеним особам, які звернулися до відповідача. Через скасування цієї довідки позивач та її дитина позбавлені законного права на подальше отримання допомоги при народженні дитини. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, через що звернулась до суду.

Ухвалою суду від 17.09.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (арк. спр. 1-2).

Відповідачем через відділ діловодства, обліку та звернення громадян (канцелярію) суду 04.10.2018 подано відзив на позовну заяву (арк. спр. 28-30), в якому відповідач зазначив, що у зв'язку з отриманням від Служби безпеки України в Луганській області листа про подання позивачами завідомо недостовірних відомостей про фактичне місце проживання, тобто про законодавчо визначену обставину, за наявності якої скасовується дія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, начальником УСЗН на підставі п.5 ч.1 ст.12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20.10.2014 прийнято рішення про скасування дії довідки ОСОБА_1 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 18.01.2018 № 54.

Відповідно до пункту 12 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», рішенням про призначення/відновлення/ про відмову в призначенні у призначенні/відмовленні соціальної виплати з моменту припинення її виплати приймає Комісія з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Комісія, яка утворена Станично-Луганською районною військово-цивільною адміністрацією прийняла рішення про відмову у призначенні державної допомоги при народженні дитини. На підставі рішення комісії Управлінням було прийнято рішення про відмову у призначенні державної допомоги при народженні дитини гр. ОСОБА_1 В задоволенні позовних вимог просив відмовити, справу розглянути без участі представника (а.с.55).

Ухвалою суду від 16.10.2018 відкладено розгляд справи для витребування доказів (а.с.42).

На підставі ч.9 ст. 205 КАС України судом ухвалено розглянути справу у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1 (а.с.6, 6зв.).

Дослідженням копії свідоцтва про народження від 31.05.2017 серії НОМЕР_3 (арк. спр. 5 зв.) встановлено, що 31.05.2017 Біловодським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області складено актовий запис № 165 про народження дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, внесені відомості про батьків: батько - ОСОБА_4, мати: ОСОБА_1.

17.11.2017 позивача разом з малолітнім сином взято на облік як внутрішньо переміщену особу, про що видано довідку від 17.11.2017 № , в якій зазначено, що позивач фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.5).

17.11.2017 позивач звернулась до УСЗН Станично-Луганської РДА із заявою про призначення допомоги при народженні дитини (а.с.31-32).

Рішенням про призначення допомоги сім'ям з дітьми від 04.01.2018 призначено ОСОБА_1 допомогу при народженні дитини з 01.01.2017 по 31.01.2017 у розмірі 10320,00 грн та з 01.02.2017 по 31.01.2020 у розмірі 860 грн (а.с.33).

Також судом встановлено, що до УСЗН Станично-Луганської РДА надійшов лист Новоайдарського міжрайонного відділу управління Служби безпеки України в Луганській області за № 78/3/30/61 від 15.01.2018, в якому зазначено, що у ході виконання заходів із забезпечення державної безпеки отримано інформацію щодо порушень вимог пункту 5 частини першої статті 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" громадянами України, зокрема ОСОБА_1, перереєстрованою за адресою: АДРЕСА_2, яка за наявними даними постійно проживають за межами Станично-Луганського району та на окупованій частині Луганської області. За результатами проведеної перевірки встановлено, що вказані громадяни подали завідомо недостовірні відомості щодо місця фактичного проживання. На підставі викладеного просили розглянути питання щодо призупинення дії довідок про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб з внесенням відповідних відомостей до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб (а.с.34-35).

16.01.2018 державними соціальними інспекторами Управління була проведена перевірка за адресою: АДРЕСА_2, власницею житла є ОСОБА_5, за даною адресою зареєстровано внутрішньо приміщених осіб: 14 дорослих та 8 дітей. Встановлено, що усі особи були відсутні за фактичним місцем проживання, про що зроблений відповідний запис в акт обстеження матеріально-побутових умов сім'ї відповідно до кожної внутрішньо переміщеної особи (а.с.36).

Згідно листа Комунального підприємства» Станично-Луганське бюро технічної інвентаризації» від 15.01.2018 № 6 загальна площа будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2, складає 95,1 кв.м., житлова - 56,2 кв.м., допоміжна 38,9 кв.м. (а.с.37).

Рішенням начальника УСЗН Станично-Луганської РДА від 18.01.2018 № 54 скасовано дію довідки ОСОБА_1 від 17.11.2017 № на підставі листа СБУ № 78/3/30/61 з посиланням на вимоги п.5) ст.12 Закону 1706-VII (а.с.7).

22.02.2018 відбулось засідання Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, на якому було прийнято рішення про відмову у призначенні (відновленні) пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) позивачу, у зв'язку зі скасуванням довідки внутрішньо переміщеної особи з підстав, визначених ст.12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", що підтверджено витягом з протоколу засідання комісії №144 від 22.02.2018 (а.с.39).

Рішенням начальника УСЗН Станично-Луганської РДА від 26.02.2018 відмовлено у призначенні державної соціальної допомоги при народженні дитини внутрішньо переміщеним особам, згідно витягу з протоколу № 144 від 22.02.2018 на підставі п.12.1 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 № 365 від 08.06.2016 (а.с.40).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних вимог чинного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України від 20.10.2014 № 1706-VII "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" (далі - Закон № 1706-VII) закріплені гарантії для внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до статті 1 Закону 1706-VII внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно зі статтею 4 Закону № 1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до статті 7 Закону № 1706-VII для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення, здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Статтею 14 Закону № 1706-VII передбачено, що внутрішньо переміщені особи користуються тими ж правами і свободами відповідно до Конституції, законів та міжнародних договорів України, як і інші громадяни України, що постійно проживають в Україні. Забороняється їх дискримінація при здійсненні ними будь-яких прав і свобод на підставі, що вони є внутрішньо переміщеними особами.

Зазначений Закон є чинним, вказані положення Закону № 1706-VII неконституційними не визнавались.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону № 1706-VII підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа:

1) подала заяву про відмову від довідки;

2) скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину;

3) повернулася до покинутого місця постійного проживання;

4) виїхала на постійне місце проживання за кордон;

5) подала завідомо недостовірні відомості.

Таким чином, зазначеною нормою визначено вичерпний перелік обставин, за наявності яких скасовується дія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб, зокрема, подання завідомо недостовірних відомостей.

Рішення про скасування дії довідки приймається керівником структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання особи та надається внутрішньо переміщеній особі протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення.

Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509 (далі - Порядок № 509).

Пунктом 2 Порядку № 509 визначено, що для отримання довідки повнолітня або неповнолітня внутрішньо переміщена особа звертається особисто, а малолітня дитина, недієздатна особа або особа, дієздатність якої обмежена, - через законного представника із заявою про взяття на облік, форму якої затверджує Мінсоцполітики, до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи).

Згідно з пунктом 3 Порядку № 509 заява про взяття на облік повинна містити таку інформацію про заявника, зокрема, відомості про зареєстроване та фактичне місце проживання.

Як фактичне місце проживання/перебування не можуть зазначатися адреси (місцезнаходження) органів державної влади, місцевого самоврядування, юридичних осіб публічного права, їх підрозділів, будь-яких інших приміщень, за якими внутрішньо переміщені особи фактично не проживають.

Пунктом 7-1 Порядку № 509 визначено, що у разі наявності підстав, передбачених статтею 12 Закону, МВС, Національна поліція, ДМС, СБУ, Адміністрація Держприкордонслужби, Мінфін подають уповноваженому органу відповідну інформацію для прийняття рішення щодо зняття з обліку внутрішньо переміщених осіб.

Рішення про скасування дії довідки відповідно до статті 12 Закону приймається керівником уповноваженого органу за місцем проживання особи та надається їй протягом трьох днів з дати прийняття такого рішення або надсилається на адресу місця проживання, зазначену в довідці.

Уповноважений орган на підставі прийнятого рішення невідкладно вносить до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб запис про скасування дії довідки.

Крім того, поняття "надання завідомо недостовірних відомостей" вказує на обов'язковий умисел особи, яка подає відомості відповідному органу, які не відповідають дійсності. При цьому умисел такої особи не є юридичною презумпцією, а тому "завідомість недостовірності відомостей" повинна бути перевірена судом.

З огляду на зазначене, лист Новоайдарського міжрайонного відділу Управління Служби безпеки України в Луганській області за № 78/3/30/61 (а.с.34) не може бути беззаперечним доказом подання позивачем завідомо недостовірних відомостей щодо місця фактичного проживання.

Крім того, на виконання ухвали суду від 16.10.2018 представник Головного управління СБУ в Донецькій та Луганській областях надало відповідь (а.с.50-51), в якій зазначив, що 15.01.2018 до Новоайдарського МРВ УСБУ в Луганській області надійшов лист Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області №142, у якому зазначалося, що останніми можливо виявлено факт фіктивності проживання внутрішньо переміщених осіб за адресою с. Валуйське, вул. О. Кошового, 73. З метою перевірки зазначеної інформації співробітники Новоайдарського МРВ УСБУ в Луганській області безпосередньо здійснили виїзд за адресою с. Валуйське, вул. О.Кошового, 73 та встановили, що за вказаною адресою внутрішньо переміщені особи не проживають.

Враховуючи, що відповідно до Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (затверджений постановою КМУ № 365 від 08.06.2016), перевірку достовірності інформації про фактичне місце проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи здійснюють структурні підрозділи з питань соціального захисту населення про отримання вищезазначеної інформації повідомлено Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області листом № 78/3/30/61 від 15.01.2018.

Будь-які інші документи за результатами перевірки не складалися. Заходи щодо притягнення позивача до юридичної відповідальності за вчинені правопорушення не вживалися.

Таким чином, Головне управління СБУ в Донецькій та Луганській областях у відповіді, наданої на вимогу суду не підтвердило встановлення ними факту подання позивачем завідомо недостовірних відомостей щодо місця свого фактичного проживання. Отже, зазначена відповідь свдчить про те, що лист СБУ № 78/3/30/61 на адресу УСЗН Станично-Луганської РДА мав лише інформаційний характер і мав бути розцінений адресатом як підстава для проведенння самостійних перевірок фактичного місця проживання позивачів.

Отже, з урахуванням того, що оскаржуване рішення УСЗН Станично-Луганської РДА приймав на підставі листа СБУ № 78/3/30/61 з посиланням на вимоги п.5) ст.12 Закону 1706-VII, за встановлених судом обставин відсутності встановленого органом СБУ факту подання позивачами завідомо недостовірних відомостей щодо місця свого фактичного проживання, зазначене рішення УСЗН Станично-Луганської РДА є безпідставним, таким, що суперечить вимогам чинного законодавства та порушує права позивача як внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до п.7-1 Порядку № 509 рішення про скасування дії довідки відповідно до статті 12 Закону приймається керівником уповноваженого органу за місцем проживання особи та надається їй протягом трьох днів з дати прийняття такого рішення або надсилається на адресу місця проживання, зазначену в довідці.

Уповноважений орган на підставі прийнятого рішення невідкладно вносить до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб запис про скасування дії довідки.

Оскільки відповідач 18.01.2018 прийняв рішення про скасування довідки ВПО ОСОБА_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та відповідно до зазначеного пункту Порядку № 509 вніс до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб запис про скасування дії довідки, суд дійшов висновку про необхідність зобов'язати відповідача поновити в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб запис відносно позивача та її малолітньої дитини з моменту взяття на облік внутрішньо переміщеною особою.

Отже, суд дійшов висновку, що вимога позивача про визнання незаконним та скасування рішення УСЗН Станично-Луганської РДА від 18.01.2018 № 54 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Як встановлено судом, рішенням про призначення допомоги сім'ям з дітьми від 04.01.2018 призначено ОСОБА_1 допомогу при народженні дитини з 01.01.2017 по 31.01.2017 у розмірі 10320,00 грн та з 01.02.2017 по 31.01.2020 у розмірі 860 грн.

Однак, 22.02.2018 відбулось засідання Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, на якому було прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 у призначенні (відновленні) державної допомоги при народженні дитини внутрішньо переміщеним особам, у зв'язку зі скасуванням довідки внутрішньо переміщеної особи з підстав, визначених ст.12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", що підтверджено витягом з протоколу засідання комісії №144 від 22.02.2018 (а.с.39).

Після чого, рішенням начальника УСЗН Станично-Луганської РДА від 26.02.2018 відмовлено у призначенні державної соціальної допомоги при народженні дитини внутрішньо переміщеним особам, згідно витягу з протоколу № 144 від 22.02.2018 на підставі п.12.1 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 № 365 від 08.06.2016 (а.с.40).

Зазначені рішення відповідача є безпідставними та порушують права позивача на отримання вказаних соціальних виплат, оскільки підставою їх прийняття було незаконне та необгрунтоване рішення УСЗН Станично-Луганської РДА від 18.01.2018 № 54.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об'єкту порушеного права, та у спірних правовідносинах є достатнім та необхідним (ефективним).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вище викладене, суд на підставі ч. 2 ст. 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог для повного захисту порушених прав позивача та визнати протиправними і скасувати протокольне рішення комісії від 22.02.2018 в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні (відновленні) пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), у зв'язку зі скасуванням довідки внутрішньо переміщеної особи з підстав, визначених ст.12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" та рішення УСЗН Станично-Луганської РДА від 26.02.2018 про відмову у призначенні соціальної допомоги при народженні дитини ОСОБА_1, а також зобов'язати відповідача призначити позивачу та виплачувати допомогу при народженні дитини, починаючи з моменту припинення її виплати.

Обраний судом спосіб захисту повністю поновлює порушене право позивача на відновлення виплат соціальної допомоги, тому хибним в даному випадку є обраний позивачем спосіб захисту щодо зобов'язання відповідача виплатити позивачу заборгованість. Однак, зміна способу захисту порушеного права за ініціативою суду не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог відповідно до вимог ст. 245 КАС України.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Що стосується заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Положення статті 382 КАС України не є імперативними, тобто, передбачають право суду діяти на власний розсуд в залежності від обставин справи. Суд вважає, що за своїм змістом такі заходи контролю за виконанням судового рішення є додатковим засобом для спонукання суб'єкта владних повноважень до вчинення дій з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, що відповідач буде ухилятися від виконання рішення суду у визначений чинним законодавством спосіб.

За таких обставин відсутня необхідність застосування положень статті 382 КАС України.

Що стосується заяви про винесення окремої ухвали, якою звернути увагу Станично Луганської районної державної адміністрації на порушення Конституції та діючого законодавства, та зловживання службовим становищем начальником Управління соціального захисту населення Станично Луганської районної державної адміністрації ОСОБА_3, суд зазначає таке.

Відповідно до частин першої та другої статті 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

В результаті розгляду цієї справи судом не встановлено підстав для прийняття окремої ухвали, що є правом, а не обов'язком суду відповідно до вимог статті 249 КАС України.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Ухвалою суду від 17.09.2018 позивачу відстрочено сплату судового збору по даній адміністративній справі у розмірі 704,80 грн до ухвалення судового рішення в даній справі (арк. спр. 1-3).

Оскільки вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню, лише зі зміною способу захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір у сумі 704,80 грн до Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, рнокпп НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1) до Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області (, вул.1 Травня, 33, смт.Станиця Луганська, Луганська область, 93600) про визнання дій незаконними, скасування розпорядження, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області № 54 від 18 січня 2018 року про скасування дії довідки ВПО № від 17.11.2017 ОСОБА_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та зобов'язати Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області поновити дію довідки про взяття на облік ВПО ОСОБА_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 18.01.2018 року, про що внести відомості до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Визнати протиправним та скасувати протокольне рішення від 22.02.2018 № 144 засідання Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, в частині відмови у призначенні (відновленні) ОСОБА_1 державної допомоги при народженні дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, внутрішньо переміщеним особам.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області від 26.02.2018 про відмову у призначенні ОСОБА_1 державної соціальної допомоги при народженні дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, внутрішньо переміщеним особам.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області призначити та виплатити ОСОБА_1 допомогу при народженні дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з моменту припинення її виплати.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області до Державного бюджету України судовий збір у сумі 704,80 грн (сімсот чотири гривні 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 12 листопада 2018 року.

Суддя В.С. Шембелян