Справа № 1740/2354/18
Суддя: Махаринець Д.Є.
Дата ухвалення: 2018-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 листопада 2018 року м. Рівне №1740/2354/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Махаринця Д.Є. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
доУправління Укртрансбезпеки у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

ФОП ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 067088 від 03.07.2018 та № 067089 від 03.07.2018.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що транспортний засіб, який перевірявся Управлінням Укртрансбезпеки у Кіровоградській області переданий в оренду ТОВ «МІО-АВТОТРАНС», а тому перевізником є саме це підприємство, а не позивач. Доказом цього є товарно-транспортна накладна, в якій відображено автомобільний перевізником ТОВ «МІО-АВТОТРАНС»; відповідно до п. 5 наказу Міністерства транспорту та зв'язку України від 07.06.2010 № 340 Державна служба України з безпеки на транспорті забезпечує здійснення перевірок щодо наявності встановлених тахографів виключно на транспортних засобах, якими здійснюються міжнародні автомобільні перевезення, а з акту проведення перевірки вбачається, що 31.05.2018 виконувалися внутрішні перевезення вантажів.

Вищезазначені обставини, на думку позивача, свідчать про неправомірність застосування до нього адміністративно-господарського штрафу та прийняття постанов № 067088 від 03.07.2018, № 067089 від 03.07.2018.

Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву, для спростування доводів, викладених в позовній заяві, відповідач зазначив таке.

Відповідно до положень ч.2 ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» вбачається, що документ, який засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, для автоперевізника є обов'язковим документом для здійснення внутрішніх перевезень вантажів, то відсутність такого документа також є правопорушенням законодавства про автомобільний транспорт, за яке передбачена відповідальність у вигляді адміністративно-господарського штрафу.

Тобто, якщо перевезення під час перевірки здійснювалось ТОВ «МІО Автотранс» договір оренди транспортного засобу мав бути в наявності і пред'являтись державним інспекторам Укртрансбезпеки, чого фактично не було зроблено.

В п.3.3 Розділу ІІІ Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 24.06.2010 № 385 зазначено, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом

Як зазначено у п.3.5 Розділу ІІІ Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, перевізники: забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії; аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому.

Відтак, тахокарти входять до переліку обов'язкових документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів, наряду з документом, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 18.09.2018 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, згідно із правилами, встановленими статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, також - КАС України) без виклику сторін.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі факти, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

31.05.2018 контролюючими особами Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області, відповідно до направлення на перевірку від 30.05.2018 № 003764, на 724 км + 600 м а/д М-12 Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам'янка, проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів.

Відповідно до п. 3, 4 Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2013 № 422 (далі - Порядок 422), був зупинений транспортний засіб марки RENAULT, номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2.

За результатами проведеної перевірки інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 061746 від 31.05.2018.

Зі змісту акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт встановлено, що під час здійснення перевірки транспортного засобу марки RENAULT, номерний знак НОМЕР_1, який згідно з Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить позивачу виявлено, що у водія неоформлена тахокарта за 31.05.2018, відсутня індивідуальна контрольна книжка, що є порушенням ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», і за що передбачена відповідальність згідно з абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Водій автотранспортного засобу відмовився від підписання Акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 061746 від 31.05.2018, про що міститься відмітка в даному акті.

Постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу №067088 від 03.07.2018 Управлінням Укртрансбезпеки у Рівненській області за порушення позивачем ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт" застосовано до ОСОБА_1 відповідно до абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» адміністративно-господарський штраф у сумі 1 700 грн.

Крім того, до позивача застосовано штраф у розмірі 680 грн., в зв'язку з невиконанням вимог припису № 0170060.

Не погоджуючись із діями та рішеннями суб'єкта владних повноважень, позивач звернувся в суд з метою захисту свого порушеного права.

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із такого.

Відповідно до абзацу 4 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади», утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Положення №103).

Відповідно до пункту 1 Положення №103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Пунктом 4 Положення №103 передбачено, що основними завданнями Укртрансбезпеки, зокрема, є реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Відповідно до пункту 3 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 р. № 1567 (далі - Порядок №1567), органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Згідно з ч.2 ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Суд зазначає, що повноваження відповідача щодо права здійснювати державний контроль на автомобільному транспорті позивачем не оспорюється.

Як зазначено у п.1 "Переліку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні", який є додатком до постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2009 за №207, для водія юридичної особи або фізичної особи-підприємця, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах, необхідними документами для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні є: - фотокопія ліцензії, засвідчена автомобільним перевізником, або ліцензійна картка; - товарно-транспортна накладна; - посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; - реєстраційний документ на транспортний засіб або інший засвідчений в установленому порядку документ, що підтверджує право керування, користування чи розпорядження транспортним засобом; - талон про проходження державного технічного огляду; - поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Для водія юридичної особи необхідним є також дорожній лист з відмітками про проведення передрейсових медичного огляду водія та огляду технічного стану транспортного засобу.

Крім того, у п.3.3 Розділу ІІІ Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 24.06.2010 № 385, зазначено, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом

Як зазначено у п.3.5 Розділу ІІІ Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, перевізники: забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії; аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому.

Відтак, тахокарти входять до переліку обов'язкових документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів, наряду з документом, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах.

Крім того, відповідно до п. 31 Порядку № 1567 за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт керівник органу державного контролю або його заступник за наявності підстав виносить припис щодо усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт.

Припис підлягає обов'язковому виконанню в зазначений у ньому строк. Про виконання припису уповноважена особа суб'єкта господарювання повинна письмово повідомити керівникові органу державного контролю.

Припис складається за формою згідно з додатком 6 до Порядку № 1567 у двох примірниках, один з яких видається уповноваженій особі суб'єкта господарювання під розписку чи надсилається рекомендованим листом із повідомленням.

Судом встановлено, що за результатами розгляду акту проведення перевірки від 06.07.2017 ОСОБА_1 винесено припис № 0170060 щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт в частині не забезпечення водія реєстраційними листками режимів праці та відпочинку.

Однак, 31.05.2018 перевізником ОСОБА_1 повторно було допущено порушення законодавства про автомобільний транспорт в частині відсутності при перевірці реєстраційних листків режимів праці та відпочинку водія.

Тому, на підставі абз.13 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» до позивача застосовано штраф у розмірі 680 грн., в зв'язку з невиконанням вимог припису №0170060.

Позивач наполягає на тому, що не є перевізником на час перевірки, оскільки таким перевізником було ТОВ «МІО Автотранс».

З цього приводу суд зазначає наступне.

По-перше, твердження позивача про передачу в оренду транспортного засобу ТОВ «МІО-АВТОТРАНС» не знаходить свого підтвердження в матеріалах справи, адже до позовної заяви не додано договору оренди транспортного засобу.

По-друге, позаяк з вищенаведених положень ч.2 ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» вбачається, що документ, який засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, для автоперевізника є обов'язковим документом для здійснення внутрішніх перевезень вантажів, то відсутність такого документа також є правопорушенням законодавства про автомобільний транспорт, за яке передбачена відповідальність у вигляді адміністративно-господарського штрафу.

Тобто, якщо перевезення під час перевірки здійснювалось ТОВ «МІО Автотранс» договір оренди транспортного засобу мав бути в наявності і пред'являтись державним інспекторам Укртрансбезпеки, чого фактично не було зроблено.

Відповідно до пунктів 25, 26, 27, 29 Порядку №1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб'єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб'єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів. Копія постанови видається не пізніше ніж протягом трьох днів після її винесення уповноваженій особі суб'єкта господарювання під розписку чи надсилається рекомендованим листом із повідомленням.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Враховуючи вказане вище, перевіряючи правомірність оскаржуваних рішень, суд дійшов висновку, що відповідач приймаючи їх, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприєця ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області про визнання протиправними та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 067088 від 03.07.2018 та № 067089 від 03.07.2018.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 07 листопада 2018 року.

Суддя Махаринець Д.Є.