Справа № 826/8258/18
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2018-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 листопада 2018 року № 826/8258/18

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі: головуючого судді Шевченко Н.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач, ОСОБА_1) звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовною заявою до Пенсійного фонду України, у якому просить:

- визнати противоправними дії Пенсійного фонду України щодо вилучення форми довідок про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію;

- зобов'язати Пенсійний фонд України відновити постанову № 15-1 «Про виконання рішень Окружного адміністративного суду міста Києва по справах № 2а-8893/12/2670, № 2а-4753/09/2670» від 04.09.2013 в повному обсязі.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що на її звернення до Пенсійного фонду України про отримання довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію, у відповідності до постанови правління Пенсійного фонду України № 15-1 від 04.09.2013 «Про виконання рішень Окружного адміністративного суду м. Києва по справах № 2а-8893/12/2670, № 2a-453/09/2670», Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області за дорученням Пенсійного фонду України, її повідомлено, що форми довідок про заробітну плату, затверджені постановою правління Пенсійного фонду України № 15-1 від 04.09.2013, які надавалися для проведення перерахунку пенсії, були вилучені постановою правління Пенсійного фонду України № 15-2 від 04.07.2016. Позивач вважає, що дана постанова суттєво звужує її права в частині перерахунку пенсії державного службовця.

14.09.2018 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача наголошує на тому, що постановою правління Пенсійного фонду України № 15-2 від 04.07.2016 внесено зміни до постанови № 15-1, якими виключено форму довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію та форму довідки про заробітну плату державним службовцям, які на момент перерахунку працюють на посадах, з яких призначено (перераховано) пенсію. Також, зазначено, що ст. 90 Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015, яка набрала чинності з 01.05.2016, передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а отже, з 01.05.2016 Законом України «Про державну службу» по іншому урегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців.

Дослідивши обставини справи та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Як убачається з матеріалів справи та установлено судом, ОСОБА_1 перебуває на обліку в територіальному управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію по інвалідності, відповідно до Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ » від 16.12.1993, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією пенсійного посвідчення НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 (НОМЕР_2). (а. с. 9)

19.04.2018 позивач звернулась до Пенсійного фонду України із заявою про отримання довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію, у відповідності до постанови правління Пенсійного фонду України № 15-1 від 04.09.2013 «Про виконання рішень Окружного адміністративного суду м. Києва по справах № 2а-8893/12/2670, № 2a-453/09/2670». (а. с. 8)

Пенсійний фонд України в межах своєї компетенції листом № 9870/Н-11 від 02.05.2018 надіслав звернення ОСОБА_1 для розгляду та надання відповіді до Головного управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області. (а. с. 6)

Надалі, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області за дорученням Пенсійного фонду України, листом № 582/Н-02 від 17.05.2018 повідомило позивача про те, що форми довідок про заробітну плату, затверджені постановою правління Пенсійного фонду України № 15-1 від 04.09.2013, які надавалися для проведення перерахунку пенсії, були вилучені постановою правління Пенсійного фонду України № 15-2 від 04.07.2016. Також, зазначено, що у зв'язку із набранням з 01.05.2016 чинності Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015, на підставі якого втратив чинності Закон України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993, зокрема, дію статті 37-1 даного Закону скасовано, з огляду на що, підстав для видачі довідки про заробітну плату для перерахунку пенсії, як державному службовцю немає. (а. с. 7)

Вважаючи дії Пенсійного фонду України щодо вилучення форми довідок про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію протиправними, позивач звернулась до суду за захистом своїх прав.

Суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Положеннями ст. 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Приписами ст. 19 Конституції України установлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно приписів ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 (надалі по тексу також - Закон №3723-ХІІ) у редакції, яка діяла на момент призначення позивачу пенсії, пенсія державним службовцям виплачується за рахунок держави. На одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством України пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років. Зазначеним особам призначаються пенсії в розмірі 80 відсотків суми їх посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії. Пенсія державному службовцю виплачується у повному розмірі незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії.

Пунктами 4 та 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» в редакції, яка була чинною до 15.12.2015 року, передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року № 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

У зв'язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 був виключений, п. 5 - змінений.

Слід зазначити, що 01.05.2016 набув чинності Закон України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015, у зв'язку з чим норми Закону від 16.12.1993 № 3723-ХІІ втратили чинність, у тому числі втратили чинність норми, якими було врегульовано пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до положень ст. 90 Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015, яка набрала чинності з 01.05.2016, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з 01.05.2016 Законом України «Про державну службу» по іншому урегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців.

При цьому, суд звертає увагу на те, що положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не містять такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Слід зазначити, що в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 1013 п. 5 постанови № 865 передбачав форму довідки про заробітну плату, що подається лише для призначення пенсії державним службовцям.

Крім того, постанова Кабінету Міністрів України № 865 втратила чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій громадян» від 14.09.2016 № 622, в якій також передбачається лише затвердження однієї форми довідки - для призначення пенсії.

Форму довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію, було затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 № 15-1. Разом з тим, постановою правління Пенсійного фонду України від 04.07.2016 № 15-2 (набрала чинності 02.09.2016) форму довідки для перерахунку пенсії було виключено.

Судом установлено, що станом на дату звернення позивача до відповідача (19.04.2018) за довідкою для перерахунку пенсії законодавство, яке регулює цю сферу правовідносин, вже не передбачало підстав (умов) для такого перерахунку, крім того було скасовано і саму форму довідки для перерахунку пенсії (затверджену постановою правління Пенсійного фонду України № 15-1 від 04.09.2013).

Таким чином, на час звернення позивача до відповідача із заявою про надання довідки про заробітну плату, (складові якої відповідають заробітній платі працюючого державного службовця, який обіймає посаду подібну до тої, що обіймав позивач, для здійснення перерахунку пенсії на підставі Закону № 3723-ХІІ), нормативного акта, який би регламентував підстави, форму, зміст, механізм та суб'єкта її видачі, не було прийнято.

Відсутність такого акта зумовлена тим, що на законодавчому рівні не передбачено (не врегульовано) можливості, умов і порядку перерахунку пенсії для непрацюючих пенсіонерів державної служби, для досягнення мети якої й існує потреба у довідці з відомостями про заробітну плату.

Ураховуючи, що на момент звернення ОСОБА_1 за довідкою про заробітну плату для перерахунку пенсії, право на такий перерахунок у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою було скасовано, відмова відповідача у видачі довідки не свідчить про порушення права позивача на перерахунок пенсії, оскільки на момент звернення за довідкою, позивач вже не мав такого права у силу Закону.

На підставі аналізу зазначених норм законодавства Верховний Суд у постанові від 11.04.2018 (справа № 820/3288/16) дійшов висновку, що з 02.09.2016 державні органи можуть видавати довідку за останнім місцем роботи лише для призначення пенсії державним службовцям, але не для перерахунку.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12.10.2004.

Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Судом також ураховується і правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014, у якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

У свою чергу, Конституційний Суд України у п. 2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26.12.2011 зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Посилання позивача у позовній заяві на те, що відповідно до ст. 22 Конституції України, постанова правління Пенсійного фонду України № 15-2 від 04.07.2016 приводить до звуження змісту та обсягу її конституційних прав на пенсійне забезпечення не приймається судом до уваги, оскільки на момент звернення позивача про видачу довідки про заробітну плату державного службовця для перерахунку пенсії, норми якими було урегульоване пенсійне забезпечення державних службовців не містили поняття «перерахунку пенсії, у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючого державного службовця за відповідною посадою».

Водночас, відмова відповідача не призвела до зменшення розміру пенсії позивача, яку вона отримувала до цього, тобто, не відбулося звуження обсягу вже набутих позивачем прав та/або позбавлення права на соціальний захист.

Також безпідставним є посилання позивача на те, що права на отримання довідки про розмір заробітної плати та перерахунку пенсії не можуть бути позбавлені державні службовці, які вже вийшли на пенсію, оскільки право на отримання довідки та перерахунок пенсії у відповідної особи виникає станом на час виникнення обставин, з якими особа пов'язує право на такий перерахунок, а не з часу її виходу на пенсію.

Суд вважає, що у зв'язку з тим, що на момент звернення ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України із заявою про видачу довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію, в законодавстві України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015, не передбачено такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців, з огляду на що вимога позивача про відновлення постанови правління Пенсійного фонду України № 15-1 «Про виконання рішень Окружного адміністративного суду міста Києва по справах № 2а-8893/12/2670, № 2а-4753/09/2670» від 04.09.2013 не відповідає вимогам чинного законодавства та не підлягає задоволенню.

Ураховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Частиною 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 241 - 246, 255, 263, 293 - 295 КАС України,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко