Справа № 159/3320/18
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2018-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/1963/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Носа С.П., Обрізка І.М.,

з участю секретаря судових засідань Сердюк О.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу поліцейського взводу № 3 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Матвіюка Сергія Миколайовича на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до поліцейського взводу № 3 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Матвіюка Сергія Миколайовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

суддя у І інстанції Наваляний Т.Д.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Ковель,

дата складення повного тексту рішення не зазначено,

ВСТАНОВИВ:

6 липня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив скасувати постанову від 30 червня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), у виді штрафу у розмірі 255 грн.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13 вересня 2018 року у справі № 159/3320/18 позов було задоволено частково. Визнано ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, однак звільнено від адміністративної відповідальності на підставі статті 22 КУпАП за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

При частковому задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив із того, що правопорушення позивач вчинив і правомірно був притягнутий до адміністративної відповідальності. Разом з тим, на думку суду першої інстанції, слід змінити оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та звільнити його від адміністративної відповідальності за вчинення даного правопорушення і обмежитись усним зауваженням у зв'язку із малозначністю вчиненого.

У апеляційній скарзі поліцейський взводу № 3 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Матвіюк С.М. (далі - Інспектор) просить зазначене судове рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом при винесенні оскаржуваного рішення неправильно застосовані норми матеріального права.

Учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, на виклик апеляційного суду не прибули, що відповідно до пункту 2 частини 1 статті 311 та частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи у порядку письмового провадження.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.

Як слідує із матеріалів справи, 30 червня 2018 року Інспектором винесено постанову серії ЕАА № 463532 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за те, що той 30 червня 2018 року о 10 год. 18 хв. по вул. Сагайдачного в м. Ковелі, керуючи автомобілем марки «Тойота Королла», д.н.з. НОМЕР_1, не дотримався вимоги дорожнього знаку 3.21 «В'їзд заборонено», чим порушив пункт 8.4 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), за що на підставі частини 1 статті 122 КУпАП на нього накладено стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн.

Вчинення даного правопорушення позивачем не заперечується.

Відповідно до пункту 8.4 ПДР дорожні знаки поділяються на групи.

Знак 3.21 «В'їзд заборонено» передбачає заборону в'їзду усіх транспортних засобів.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд звертає увагу на те, що в даному випадку за вчинення адміністративного правопорушення передбачено лише один захід стягнення - штраф.

При цьому приписи пункту 4 частини 3 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України надають суду право змінювати захід стягнення, однак звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення на підставі статті 22 КУпАП може лише орган (посадова особа), уповноважений вирішувати таку справу.

Відповідно до частини 1 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права (частина 2 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно із приписами частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного адміністративно-правового спору допустив порушення норм процесуального права. Відтак, рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нову постанову, якою позовну заяву ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Керуючись статтями 241, 243, 272, 286, 308, 311, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу поліцейського взводу № 3 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Матвіюка Сергія Миколайовича задовольнити.

Скасувати рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13 вересня 2018 року у справі № 159/3320/18 та прийняти постанову, якою позовну заяву ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову поліцейського взводу № 3 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Матвіюка Сергія Миколайовича серії ЕАА № 463532 від 30 червня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді С. П. Нос
І. М. Обрізко
Постанова у повному обсязі складена 12 листопада 2018 року.