Справа № 205/7189/18
Суддя: Мовчан Д. В.
Дата ухвалення: 2018-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

12.11.2018 Єдиний унікальний номер 205/7189/18
Єдиний унікальний номер: 205/7189/2018
Номер провадження 2а/205/152/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2018 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвої А.О.

за участю: представник позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач звернувся до суду з вищеназваним адміністративним позовом про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 624233 від 26.09.2018 року, винесену інспектором 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_3, відповідно до якої на нього, Позивача, було накладено штраф у розмірі 425 грн. 00 коп., за порушення п.п.11.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вказана постанова є необґрунтованою, при розгляді справи відносно нього суб'єктом владних повноважень не були доведені та з'ясовані певні обставини справи, зміст спірної постанови не відповідає дійсним обставинам справи, у зв'язку з чим така постанова підлягає скасуванню, а провадження по адміністративній справі відносно позивача - закриттю, у зв'язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позов не подав.

Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

ІІ. Заяви, клопотання учасників справи.

Від Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції до суду надійшло клопотання про залучення їх у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача по справі. Відповідною ухвалою суду у задоволені такого клопотання було відмовлено.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, та просила їх задовольнити з мотивів, що викладені в адміністративному позові.

Від відповідача до суду надійшов запис фіксації події, записаного на DVD, яка стала підставою для притягнення відповідача до адміністративної відповідальності та винесення відповідачем спірної постанови.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо).

Процесуальні дії у справі (вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися.

За вищевказаних обставин та вимог процесуального законодавства суд вирішує справу на підставі наявних матеріалів та доказів.

ІV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що 26 вересня 2018 року Відповідачем по даній справі, інспектором 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_3, було винесено постанову серії ЕАВ № 024233 (а.с.4, далі - Постанова). У вказаній постанові зазначено, що 26 вересня 2018 року о 18 год. 52 хв. позивач ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «Volkswagen golf», д/н НОМЕР_1 здійснив виїзд на розділювальну смугу, чим порушив п.11.9 ПДР, у вигляді порушення заборони виїзду на трамвайну колію зустрічного напрямку, відокремлені від проїзної частини трамвайні колії та розділювальну смугу, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.122 КУпАП.

Таким чином, судом встановлено, що в даному випадку між сторонами виник публічно-правовий спір з приводу правомірності притягнення Позивача, як водія транспортного засобу, до адміністративної відповідальності, та накладення на останнього адміністративного стягнення у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.122 КУпАП.

V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України "Про автомобільні дороги", який визначає правові, економічні, організаційні та соціальні засади забезпечення функціонування автомобільних доріг, їх будівництва, реконструкції, ремонту та утримання в інтересах держави і користувачів автомобільних доріг та Правилами дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306 (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно із п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядають органи Національної поліції.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, у тому числі, про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою, другою і третьою статті 122. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Аналогічний порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення та винесення постанови по справі без складання протоколу передбачено і п. 4 "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 року, відповідно до якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених у тому числі частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП.

Відповідно до п.9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зазначена постанова, як акт індивідуальної дії, перевірялись судом на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

В п.1 ст.247 КУпАП зазначено, що обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З копії відеозапису, записаного на DVD та відтвореного судом, чітко вбачається, що транспортний засіб «Volkswagen golf», д/н НОМЕР_1 за кермом якого знаходився позивач, 26 вересня 2018 року дійсно здійснив виїзд на трамвайну колію зустрічного напрямку, відокремлену від проїзної частини.

Суд зауважує, що відповідно до п. 11.9 ПДР України забороняється виїжджати на трамвайну колію зустрічного напрямку, відокремлену від проїзної частини трамвайної колії та розділювальну смугу.

Суд розцінює вказаний відеозапис як доказ в розумінні ст. 251 КУпАП, що підтверджує наявність складу правопорушення в діях позивача.

Дослідивши вказаний доказ по справі, суд дійшов висновку, що дії відповідача в частині складання оскаржуваної постанови не можуть бути визнані протиправними лише з формальних міркувань позивача. Зокрема посилання сторони позивача, на ту обставину, що спірну постанову винесено о 18 год 52 хв., в той час відеозапис було зроблено о 18 год 30 хв., не є таким, що спростовує факт скоєння позивачем адміністративного проступку, або порушенням субєктом владних повноважень процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення. Логічною та обєктивно зрозумілою є та обставина, що між вчиненням проступку та винесенням постанови у справі про адміністративне правопорушення має пройти відповідний проміжок часу. Так само, як і складання постанови за місцем зупинки транспортного засобу позивача, яке є відмінним від місця скоєння адміністративного проступку, не може бути підставою для скасування спірної постанови. Суд зауважує, що на наданому відеозапису чітко зафіксовано, як співробітник патрульної поліції після відео фіксації порушення позивачем правил дорожнього руху супроводжує на службовому транспортному засобі вказаний автомобіль позивача, який і зупиняється на вимогу відповідача вже в іншому місці.

Судом не виявлено будь-яких порушень відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого статтею 280 КУпАП, форма та зміст постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача в повному обсязі відповідають вимогам чинного законодавства, зокрема нормам КУпАП. А тому суд також критично відноситься до доводів позову щодо порушення відповідачем вказаних норм КУпАП. На думку суду, в даному випадку стороною позивача не наведено достатньо обґрунтованих підстав для скасування правильного по суті рішення субєкту владних повноважень, а лише формальні міркування із цього приводу не можуть бути підставою для скасування спірного, але по суті вірного, рішення субєкту владних повноважень. Європейський суд з прав людини в рішеннях Sutyazhnik v. Russia від 29 липня 2009 року, Esertas v. Lithuania від 31 травня 2012 року зазначав, що у справах можуть бути обставини, які свідчать про відсутність соціальної потреби чи нагальної суспільної необхідності, які б виправдовували відхилення від принципу правової визначеності. Тобто не може бути скасовувано правильне по суті рішення суду лише заради правового пуризму.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що вказана спірна постанова у справі про адміністративне правопорушення була ухвалена відповідачем з урахуванням принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: вона (постанова) прийнята обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення, характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано.

Приймаючи до уваги наведене, суд не встановлює наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови, а тому доходить висновку, що в задоволені позовних вимог необхідно відмовити.

Відповідно до змісту ст. 288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КУпАП. Відповідно до приписів ст. 293 КУпАП в разі оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності орган (посадова особа) при перевірці законності та обґрунтованості винесеної постанови може прийняти рішення про залишення постанови без змін.

VІ. Розподіл судових витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно ч.1 ст.139 КАС України, суд враховує ухвалення рішення на користь відповідача та звільнення позивача від сплати судового збору на підставі ст.288 КУпАП, тому судові витрати підлягають компенсації за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст. 126, 251, 252, 254, 256, 258, 280, 285, 287, 288,

289 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 20, 77, 78, 90, 242, 243, 244, 246,286 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ВИРІШИВ:

1. В задоволені адміністративного позову ОСОБА_2 до інспектора 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, - відмовити.

2. Постанову серії ЕАВ № 624233 від 26.09.2018 року, винесену інспектором 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_3, про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп., за порушення п.11.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - залишити без змін.

3. Судові витрати по справі компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Д.В. Мовчан