Справа № 810/646/18
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/646/18 Суддя першої інстанції: Брагіна О.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Степанюка А.Г.,

суддів - Губської Л.В., Епель О.В.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на прийняту у порядку письмового провадження ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 30 липня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2018 року ОСОБА_2 (далі - Позивач, ОСОБА_2) звернулася до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі - Відповідач, ГУ ПФ у Київській області) про:

- визнання протиправною бездіяльності щодо непроведення перерахунку пенсії з 01.01.2016 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції України», постанови Кабінету Міністрів України від 18.11.2015 року №947 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2016 №268»;

- зобов'язання Відповідача провести Позивачу перерахунок пенсії без обмежень граничного розміру та виплату різниці між розміром виплаченої пенсії та розміром пенсії, яка повинна була бути нарахована відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції України», постанови Кабінету Міністрів України від 18.11.2015 року №947 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2016 №268», за весь період, починаючи з 01.01.2016 року.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 23.03.2018 року позов задоволено повністю. Крім того, встановлено судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов'язання ГУ ПФ в Київській області подати у місячний строк з моменту набрання рішенням законної сили звіт про виконання рішення суду.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати його та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2018 року апеляційну скаргу ГУ ПФ в Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 23.03.2018 року - повернуто.

19.07.2018 року ОСОБА_2 були отримані виконавчі листи у даній справі.

У липні 2018 року ГУ ПФ в Київській області до Київського окружного адміністративного суду подано звіт про виконання рішення суду від 23.03.2018 року, в якому зазначено, що у квітні 2018 року перерахунок пенсії ОСОБА_2 було здійснено у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2018 року №103, за період з 01.01.2016 року по 31.03.2018 року, а кошти, згідно перерахунку, будуть виплачені Позивачу з урахуванням норм вказаної постанови Уряду України. Крім того, зазначено, що ОСОБА_2 було проведено перерахунок пенсії з 01.01.2016 року, однак, оскільки розмір грошового забезпечення у довідці від 26.05.2017 року є меншим, ніж розмір грошового забезпечення, зазначений у довідці, що надійшла у квітні 2018 року від Ліквідаційної комісії МВС України у Київській області, пенсія ОСОБА_2 після проведення перерахунок згідно рішення суду виплачується у попередньому розмірі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.07.2018 року прийнято звіт ГУ ПФ в Київській області про виконання судового рішення.

Не погоджуючись з викладеним в ухвалі рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове судове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги, а саме - зобов'язати ГУ ПФ в Київській області провести виплату різниці між розміром виплаченої пенсії та розміром пенсії, яка повинна бути нарахована відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції України», постанови Кабінету Міністрів України від 18.11.2015 року №947 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2016 №268», за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що судом постановлено ухвалу без наявних документів, які підтверджують перерахування коштів Позивачу, а оскаржуване рішення прийнято за відсутності повідомлення ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду звіту. Отже, на переконання Апелянта, судом залишено поза увагою, що рішення суду від 23.03.2018 року у повному обсязі Відповідачем не виконано.

Після усунення визначених в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2018 року про залишення апеляційної скарги без руху недоліків ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.10.2018 року було прийнято справу до свого провадження, відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 14.11.2018 року.

У межах встановленого строку відзиву на апеляційну скаргу від Відповідача не надійшло.

У судовому засіданні Апелянт доводи апеляційної скарги підтримав та просив її вимоги задовольнити повністю з викладених в останній підстав.

Представник Відповідача наполягав на залишенні апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За правилами ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Приписи ст. 382 КАС України визначають, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У Рішенні від 30.06.2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід'ємна частина «судового процесу» для цілей ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід'ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов'язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

Отже, судом можуть бути вжиті заходи реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду.

Як вбачається зі змісту поданого ГУ ПФ в Київській області до Київського окружного адміністративного суду звіту про виконання судового рішення, останнім зазначено, що у квітні 2018 року Відповідачем здійснено перерахунок і розрахунок пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103. Крім того, вказано, що перерахунок пенсії на виконання судового рішення у справі №810/646/18 проведено з 01.01.2016 року. Поряд з цим, підкреслено, що ОСОБА_2 отримуватиме пенсію з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 та довідки, що надійшла у квітні 2018 року, так як розмір такої пенсії є більшим від перерахованого розміру пенсії відповідно до рішення Київського окружного адміністративного суду від 23.03.2018 року.

Проте, як вірно підкреслив Апелянта, однак залишив поза увагою суд першої інстанції, доказів виплати ОСОБА_2 заборгованості зі сплати пенсії за 2016 - 2017 роки ГУ ПФ в Київській області не надано. При цьому, Відповідачем зазначено у звіті виключно про перерахунок Позивачу пенсії за вказаний період.

Колегія суддів не може погодитися з позицією Відповідача про те, що виплата перерахованої пенсії з січня 2016 року Позивачу здійснюється у порядку, встановленому постановою Уряду України від 21.02.2018 року № 103 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв'язку з тим, що вказана постанова № 103 не може бути застосована до спірних правовідносин, оскільки її прийняття свідчить про запровадження Кабінетом Міністрів України загального заходу, спрямованого на усунення системної проблеми в державі.

Аналогічна позиція підтримана Верховним Судом в ухвалі від 19.10.2018 року у справі № 206/3911/17(2-а/206/113/17).

Як вбачається з матеріалів справи, у резолютивній частині рішення суду від 23.03.2018 року було зобов'язано ГУ ПФ в Київській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції України», постанови Кабінету Міністрів України від 18.11.2015 року №947 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2016 №268», починаючи з 01.01.2016 року, без обмежень граничного розміру.

Отже, згадана вище постанова Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 не може бути застосованою до спірних правовідносин, оскільки судовим рішенням, яке набрало законної сили, було встановлено індивідуальний засіб відновлення порушеного права Позивача.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку, що ГУ ПФ в Київській області, всупереч вимог ст. 129-1 Конституції України, ст. ст. 14, 370 КАС України, рішення суду повністю не виконано, оскільки лише здійснено перерахунок пенсії, проте заборгованість не виплачено, що свідчить про невиконання у повному обсязі рішення суду у справі №810/646/181, яке набрало законної сили.

Залишення поза увагою суду першої інстанції даних обставин свідчить про передчасність висновків останнього про наявність правових підстав для прийняття звіту Відповідача, наслідком чого є скасування оскаржуваної ухвали із постановленням нової про встановлення ГУ ПФ в Київській області нового строк для подання Київському окружному адміністративному суду звіту про виконання рішення суду в частині виплати ОСОБА_2 заборгованості за перерахованою пенсією.

Посилання Апелянта на безпідставність розгляду судом першої інстанції питання щодо прийняття звіту суб'єкта владних повноважень без повідомлення сторін судовою колегією оцінюється критично, оскільки приписами ст. 382 КАС України проведення судового засідання з розгляду вказаного питання не передбачено, а необхідність повідомлення учасників справи передбачено у випадку розгляду питання про накладення штрафу за невиконання судового рішення.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зауважити, що у ході апеляційного перегляду ухвали суду, постановленої за наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання судового рішення, позовні вимоги особи не можуть бути предметом розгляду, у зв'язку з чим вимоги Апелянта про задоволення позовних вимог адміністративним судом апеляційної інстанції не розглядалися.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

За правилами пп. «ґ» ч. 4 ст. 322 КАС України постанова суду апеляційної інстанції складається із резолютивної частини із зазначенням, зокрема, встановленого судом строку для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про прийняття звіту суб'єкта владних повноважень не було повно з'ясовано обставин, що мають значення для справи, які призвели до неправильного вирішення питання, у зв'язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково - ухвалу суду першої інстанції скасувати та встановити Відповідачу новий строк для подання звіту про виконання судового рішення.

Керуючись ст. ст. 14, 320, 321, 322, 325, 382 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 30 липня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 30 липня 2018 року - скасувати.

Встановити новий строк для подання Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області Київському окружному адміністративному суду звіту про виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 березня 2018 року у справі №810/646/18 у частині виплати ОСОБА_2 заборгованості за перерахованою пенсією.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області подати протягом одного місяця з дати отримання цієї ухвали до Київського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 березня 2018 року у даній справі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді Л.В. Губська

О.В. Епель