Справа № 826/14581/18
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2018-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

12 листопада 2018 року м. Київ № 826/14581/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Калужського Д.О., розглянувши у порядку письмового провадження заяву б/н від 01.11.2018 «Про відвід судді» ОСОБА_1 у адміністративній справі

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в місті Києві
провизнання протиправною бездіяльність та стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі по тексту - відповідач, ГУ ПФУ у місті Києві), в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1, встановленого як відсоткове співвідношення до сум грошового забезпечення відповідної посади, при її призначенні з 80% до 70% при проведенні перерахунку пенсійного забезпечення;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві обчислювати пенсію ОСОБА_1, визначену у відсотках на момент її призначення, виходячи з 80% сум грошового забезпечення посади, з якої звільнено з військової служби та здійснити відповідні перерахунки і виплати її з урахуванням виплаченого, починаючи з 01.01.2018.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.09.2018 (суддя Шевченко Н.М.) відкрито спрощене позовне провадження у даній справі без виклику сторін (у письмовому провадженні).

05.11.2018 через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярія) позивачем - ОСОБА_1 подано заяву про відвід судді Шевченко Н.М.

Заява обґрунтована тим, що суддею Шевченко Н.М. прийнято рішення у адміністративній справі № 826/9670/18 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, яке, на переконання ОСОБА_1, є протиправним та таким, що порушує завдання і основні засади адміністративного судочинства.

Вказані обставини, на думку позивача, викликають сумнів у неупередженості та об'єктивності судді і свідчать про порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого ст. 31 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки дана адміністративна справа, як зазначає ОСОБА_1, є типовою по відношенню до адміністративної справи № 826/9670/18.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2018 заяву ОСОБА_1 про відвід судді Шевченко Н.М. визнано необґрунтованою; зупинено провадження у справі № 826/14581/18 до вирішення питання про відвід судді; відповідно до статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України передано заяву про відвід для вирішення іншим складом суду у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 08.11.2018, вирішення питання про відвід судді Шевченко Н.М. здійснюється суддею Пащенком К.С., який не входить до складу суду, що розглядає справу № 826/14581/18, і визначений у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України (в тексті - КАС України).

За приписами ч. 8 ст. 40 КАС України, суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви б/н від 01.11.2018 «Про відвід судді» у справі № 826/14581/18 у письмовому провадженні.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Шевченко Н.М., суд звертає увагу на наступне.

Частиною третьою статті 39 КАС України передбачено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно з пунктом четвертим частини першої статті 36 КАС України, на які має місце посилання позивачем в заяві, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Поряд з цим, частини четверта статті 36 КАС України встановлює, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При цьому, суд, який розглядає справу має бути "безстороннім" і "незалежним" (стаття 6 частина 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).

Поняття незалежності та об'єктивної безсторонності тісно пов'язані між собою.

З суб'єктивної точки зору, суд не повинен виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання.

Об'єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв'язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов'язані з прийняттям суддями рішень з інших справ, у т.ч. подібних.

Відповідно до статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Газета Україна-центр" проти України" від 15 липня 2010 року зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатись на підставі суб'єктивного і об'єктивного критеріїв. У контексті суб'єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. У контексті об'єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо безсторонності суддів. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими, або іншими словами, "правосуддя має не тільки чиниться, також має бути видно, що воно чиниться". На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість.

Також, щодо об'єктивної неупередженості зазначено у справі "Фей проти Австрії". Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об'єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Відповідно до статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 КАС України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Слід зауважити, що посилання в заяві на незгоду з прийнятим процесуальним рішенням у справі № 826/9670/18, через ті обставини, що, як зазначає позивач, суддею Шевченко Н.М. залишено поза увагою правові позиції Конституційного Суду України, Верховного Суду України, не надано юридичної оцінки застосування таких позицій, і дане, як наслідок, призвело до прийняття рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, а відтак у ОСОБА_1 відсутніми є підстави довіряти суду під головуванням судді Шевченко Н.М., судом визнаються невмотивованими, адже незгода сторони з процесуальними рішеннями судді в іншій справі, в силу ч. 4 ст. 36 КАС України, не може бути підставою для відводу.

Таким чином, з урахуванням того, що беззаперечних доказів, які б підтверджували наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об'єктивності судді Шевченко Н.М. при розгляді даної справи, зі змісту відповідної заяви про відвід не вбачається, суд вважає, що твердження ОСОБА_1 про сумніви в об'єктивності та неупередженості судді Шевченко Н.М. є необґрунтованими та не підтверджуються належними і допустимими доказами.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

На підставі викладеного та керуючись статтями 36, 39, 40, 248 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви б/н від 01.11.2018 «Про відвід судді» ОСОБА_1 у справі № 826/14581/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, відповідно до статті 256 КАС України, та оскарженню не підлягає.

Суддя К.С. Пащенко