Справа № 569/1520/18
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2018-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/1379/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20 березня 2018 року у справі № 569/1520/18 (головуючий суддя Гордійчук І.О., м. Рівне, час прийняття - 12:36) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В :

01 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Львівської митниці ДФС, в якому просив поновити строк звернення до суду, скасувати постанову № 6371/20900/17 від 16.01.2018 року, якою його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України, а провадження у справі закрити.

Рішенням від 20 березня 2018 року Рівненський міський суд Рівненської області позов задовольнив в повному обсязі.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Львівська митниця ДФС оскаржила його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі митниця зазначає, що згідно ч. 5.ст. 255 Митного кодексу (МК) України митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму.

Транспортний засіб, яким користувався позивач, перебував в митному режимі «транзит» та станом на 11.12.2017 митне оформлення такого не було завершено і він перебував під митним контролем.

Згідно з ч. 2 ст. 469 МК України зміна стану товарів, митне оформлення яких не закінчено, або товарів, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі, користування та розпорядження ними без дозволу органу доходів і зборів, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, однією з підстав притягнення до відповідальності за цією статтею є користування без дозволу органу доходів і зборів товарів, митне оформлення яких не закінчене.

Як встановив суд першої інстанції і не заперечує позивач, 11.12.2017 року він користувався товаром - автомобілем марки «BMW Х5», кузов НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, митне оформлення якого не було закінчено та який перебував під митним контролем, тобто вчинив дії, які становлять склад порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 469 МК України.

З огляду на викладене, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу митного органу, в якому зазначає, що в судовому засіданні оглядався технічний паспорт автомобіля BMW Х5 дрн НОМЕР_2, в якому було зазначено два співвласники цього автомобіля, а саме: ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

ОСОБА_2 дійсно завіз вказаний автомобіль, оскільки він є співвласником вказаного автомобіля, однак вивезти у встановлені законом строки не міг фізично у зв'язку з поганим самопочуттям, про що повідомив суд під час допиту його в якості свідка. Оскільки автомобіль є також власністю позивача, то 11.12.2017 року близько 22 год. 06 хв. він попрямував до митного поста "Угринів" Львівської митниці ДФС, щоб не порушити 10 денний термін перебування автомобіля в Україні.

Із змісту ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України вбачається, що таке правопорушення може бути вчинене у формі певних дій (зміна стану, користування, розпорядження) чи бездіяльності (невжиття певних заходів) щодо товарів, митне оформлення яких не закінчено або які перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем чи поміщені в режим митного складу, будь-який інший митний режим, у тому числі тимчасового ввезення, не зазначений у вказаних положеннях Митного кодексу України.

Таким чином, користування або розпорядження транспортними засобами особистого користування, які ввезені з метою транзиту через митну територію України, не є адміністративним правопорушенням, передбаченим у ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України.

Аналогічна правова позиція наведена в постановах Вищого адміністративного суду України від 25.02.2016 року по справі К/800/64337/14, від 23.06.2016 року по справі К/800/50531/15 та в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 19.05.2016 року по справі К/800/44992/15, постанові Верховного суду від 18.09.2018 року справа №320/9283/15-а, постанові Верховного Суду від 01.10.2018 року по справі №689/1980/16-а.

З огляду на викладене, просить апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20 березня 2018 року у справі № 569/1520/18 - без змін.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив, що 11 грудня 2017 року в.о. головного державного інспектора ВМО №1 м/п «Угринів» Львівської митниці ДФС ОСОБА_3 складено протокол про порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 469 МК України, №6371/200900/17 відносно ОСОБА_1 у присутності особи, що притягується до відповідальності та свідка ОСОБА_4, однак підпис ОСОБА_1 у протоколі відсутній.

16 січня 2018 року заступником начальника Львівської митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_5 винесено постанову №6371/20900/17 від 16 січня 2018 року в справі про порушення митних правил, відносно ОСОБА_1 за порушення митних правил передбаченого ч.2 ст.469 Митного кодексу України та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п'ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на суму 8500 грн. з огляду на те, що позивач 11 грудня 2017 року близько 22 год. 06 хв втомобілем марки «BMW Х5», кузов НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_2 (країна реєстрації - Республіка Польща) прямував з України до Республіки Польща через митний пост «Угринів» Львівської митниці ДФС. У ході митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення інформації про водія та пасажирів до АСМО «інспектор» та в ЄАІС Держмитслужби України було встановлено, що даний автомобіль було ввезено на митну територію України 01.12.2017 року громадянином України ОСОБА_2 у митному режимі «транзит» через митний пост Волинської митниці ДФС. Постанову винесено в відсутності особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_1

Таким чином, ОСОБА_1, вчинив дії щодо користування товаром - автомобілем марки «BMW Х5», кузов НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_2 (країна реєстрації - Республіка Польща), митне оформлення якого не закінчено та який перебуває під митним контролем без дозволу митного органу.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що користування або розпорядження транспортними засобами особистого користування, які ввезені з метою транзиту через митну територію України, не є адміністративним правопорушенням, передбаченим у частині другій статті 469 МК України.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального і процесуального права та є правильними.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 318 Митного кодексу (МК) України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до частини другої статті 469 МК України зміна стану товарів, митне оформлення яких не закінчено, або товарів, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі, користування та розпорядження ними без дозволу органу доходів і зборів, а так само невжиття передбачених частиною четвертою статті 204 цього Кодексу заходів щодо товарів, строк тимчасового зберігання яких під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі закінчився, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Конституційний Суд України у своєму рішенні №1-рп/2015 від 31.03.2015 зазначив, що із змісту частини другої статті 469 МК України вбачається, що таке правопорушення може бути вчинене у формі певних дій (зміна стану, користування, розпорядження) чи бездіяльності (невжиття певних заходів) щодо товарів, митне оформлення яких не закінчено або які перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем чи поміщені в режим митного складу. Будь-який інший митний режим, у тому числі тимчасового ввезення, не зазначений у вказаних положеннях Кодексу.

Із системного аналізу наведених положень МК України та рішення Конституційного Суду України № 1-рп/2015 від 31.03.2015, суд дійшов висновку, що користування або розпорядження транспортними засобами особистого користування, які ввезені з метою транзиту через митну територію України, не є адміністративним правопорушенням, передбаченим у частині другій статті 469 МК України.

Зазначене також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 01.10.2018 року у справі №689/1980/16-а.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про скасування оскаржуваної постанови в справі про порушення митних правил, оскільки в діях позивача відсутній склад порушення митних правил, передбачений частиною другою статті 469 МК України.

Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

В силу ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись статтями 229, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 322 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20 березня 2018 року у справі № 569/1520/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді Л. Я. Гудим
О. М. Довгополов
Повне судове рішення складено 12 листопада 2018 року