Справа № 826/4005/17
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/4005/17
УХВАЛА

13 листопада 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Ісаєнко Ю.А., Лічевецького І.О.

за участю секретаря Антоненко К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву судді Земляної Г.В та Лічевецького І.О. про самовідвід

при розгляді апеляційної скарги Державної міграційної служби України

у справі № 826/4005/17

за позовом Громадянина Російської Федерації ОСОБА_3

до відповідача Державної міграційної служби України,

третя особа: Головне управління Державної міграційної служби в місті Києві

про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2017 року Громадянин Російської Федерації ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Державної міграційної служби України, третя особа: Головне управління Державної міграційної служби в місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив:

- визнати неправомірним та скасувати рішення ДМС України від 28.02.2017 № 71-17 про відмову у визнанні громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту;

- зобов'язати ДМС України повторно розглянути заяву громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, відповідно до вимог чинного законодавства (від 06.11.2013);

- зобов'язати ДМС України визнати громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2017 року позов задоволено. Визнано неправомірним та скасовано рішення ДМС України від 28.02.2017 № 71-17 про відмову у визнанні громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Зобов'язано ДМС України повторно розглянути заяву громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, відповідно до вимог чинного законодавства. Зобов'язано ДМС України визнати громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Не погоджуючись з рішенням суду Державна міграційна служба України подала апеляційну скаргу.

Ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2018 року було відкрито апеляційне провадження у справі та призначено її до розгляду.

В подальшому дана справа разом з апеляційною скаргою надійшла до Шостого апеляційного адміністративного суду відповідно до ч. 3 ст. 29 КАС України як визначеного ч. 6 ст.147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суду, якому передаються справи Київського апеляційного адміністративного суду, що ліквідований згідно з Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 455/2017 "Про ліквідацію апеляційних адміністративних судів та утворення апеляційних адміністративних судів в апеляційних округах".

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року зазначена справа №826/4005/17 разом з апеляційною скаргою прийнята до провадження Шостого апеляційного адміністративного суду та призначено її до розгляду.

У ході розгляду зазначеної справи було виявлено, що суддя Земляна Г.В. у складі колегії ОСОБА_4, ОСОБА_5 брала участь у розгляді і вирішенні апеляційної скарги ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.11.2014 року у справі №826/14515/14 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державної міграційної служби України про визнання неправомірним та скасування рішення від 18.08.2014 року № 437-14, зобов'язання вчинити ді за заявою ОСОБА_3 від 06.11.2013 про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україниі.

За результатами розгляду якої, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.11.2014 року скасовано, постановлено нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_3 задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення Державної міграційної служби України від 18.08.2014 № 437-14 про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні за заявою ОСОБА_3 від 06.11.2013 про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні. Зобов'язано Державну міграційну службу України повторно розглянути заяву від 06.11.2013 ОСОБА_3 про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

У зв'язку з вищевикладеним суддею Земляною Г.В. було заявлено самовідвід.

Крім того у ході розгляду зазначеної справи було виявлено, що суддя Лічевецький І.О. у складі колегії ОСОБА_6, ОСОБА_7 брав участь у розгляді і вирішенні апеляційної скарги Державної міграційної служби України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 до Державної міграційної служби України про визнання протиправними та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії.

За результатами розгляду якої, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2015 року у задоволенні апеляційної скарги Державної міграційної служби України відмовлено. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 лютого 2016 року, якою адміністративний позов ОСОБА_3 задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення Державної міграційної служби України від 07.09.2015 № 632-р про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні та зобов'язано Державну міграційну службу України повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 06.11.2013 про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, залишено без змін.

У зв'язку з вищевикладеним суддею Лічевецьким І.О. було заявлено самовідвід.

Розглянувши подані заяви про самовідвід, перевіривши матеріали справи та апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про необхідність їх задоволення з огляду на наступне

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб'єктивного критерію, особиста безсторонність судді презумується, поки не надано доказів протилежного.

Стосовно об'єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про безсторонність судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими. У цьому зв'язку Європейський Суд з прав людини неодноразово підкреслював, що навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться".

Таким чином з огляду на ту обставину, що судді Земляна Г.В. та Лічевецький І.О. брали участь у розгляді і вирішенні справ за позовом ОСОБА_3 до Державної міграційної служби України про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, а саме прийняти рішення за заявою ОСОБА_3 від 06.11.2013 про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україн, тобто між тими самими сторонами з того самого предмету позову, на думку суду апеляційної інстанції, в подальшому можуть виникнути припущення щодо небезсторонності судді та необ'єктивності судового рішення, а тому колегія суддів приходить до висновку, що подані заяви судді Земляної Г.В. та Лічевецького І.О. про самовідвід підлягають задоволенню.

Приписи ч. ч. 1, 2 ст. 40 КАС України визначають, що питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Керуючись ст.ст. 36, 39-41, 248, 325 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Заяву судді Земляної Галини Володимирівни та судді Лічевецького Ігоря Олександровича про самовідвід у справі №826/4005/17 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державної міграційної служби України про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Прийняти самовідвід від судді Земляної Галини Володимирівни Лічевецького Ігоря Олександровича та судді у справі №826/4005/17.

Скерувати справу № 826/4005/17 для визначення складу суду для розгляду справи в порядку, встановленому статтею 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: І.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький