Справа № 804/7651/16
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2018-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

08 листопада 2018 року м. Дніпросправа № 804/7651/16

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Дурасової Ю.В., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Троянова А.С.

апеляційну скаргу Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна організація» в інтересах свого члена ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2016 року (суддя Гончарова І. А.)

у справі

за позовом Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна організація» в інтересах члена своєї організації ОСОБА_1

до Заступника начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області - начальника слідчого управління Куратченка Михайла Віталійовича

про визнання протиправною бездіяльності посадової особи щодо організації і проведення особистого прийому та зобов'язання здійснити прийом,-

ВСТАНОВИВ:

Громадська організація «Дніпропетровська незалежна правозахисна організація» звернулась в інтересах її члена ОСОБА_1 до суду з позовом до Заступника начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області - начальника слідчого управління Куратченка Михайла Віталійовича, в якому просила:

визнати протиправною бездіяльність суб'єкта владних повноважень Заступника начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області - начальника слідчого управління Куратченка Михайла Віталійовича, яка виразилась у не здійсненні особистого прийому громадян 04 листопада 2016 року відповідно затвердженого графіку;

зобов'язати відповідача невідкладно усунути порушення закону шляхом здійснення особистого прийому ОСОБА_1 в зручний для нього день і час, без урахування графіку особистого прийому Куратченка М. В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2016 адміністративний позов повернуто позивачу на підставі пункту 4 частини 3 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки позовну заяву подано від імені позивача особою, яка не має повноважень на ведення справи.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що стаття 12 Закону України «Про громадські об'єднання» в редакції, чинній під час прийняття спірної ухвали судом першої інстанції, була виключена, однак суд першої інстанції це не врахував. Крім того, правова позиція позивача була підтримана ухвалою Верховного Суду України від 26 жовтня 2016 року у справі № 201/15358/14-а.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2016 року апеляційну скаргу повернуто заявнику з тих підстав, що Громадська організація «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» діє без статусу юридичної особи, тому не має адміністративної процесуальної дієздатності.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18 вересня 2017 року скасовано Ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2016 року та справу направлено до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.10.2017 року апеляційну скаргу Громадської Організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах члена своєї організації ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для сплати судового збору.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2017 року про залишення апеляційної скарги без руху оскаржена в касаційному порядку.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2017 року відкрито апеляційне провадження з урахуванням ухвали Вищого адміністративного суду України від 18 вересня 2017 року та справу призначено до розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 21 червня 2018 року задоволено заяву Громадської Організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» про відмову від касаційних скарг та провадження за касаційною скаргою Громадської Організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах члена своєї Громадської організації ОСОБА_1 - закрито.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2018 року розгляд апеляційної скарги Громадської Організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах члена своєї Громадської організації ОСОБА_1 призначено до розгляду.

3 жовтня 2018 року розпочав роботу Третій апеляційний адміністративний суд і справи, які перебували в провадженні Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, були передані до Третього апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу у справі визначено склад колегії суддів Третього апеляційного адміністративного суду: головуючий суддя Ясенова Т.І., судді Дурасова Ю.В., Суховаров А.В.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2018 року справа прийнята до провадження та призначена до апеляційного розгляду у судовому засіданні на 08 листопада 2018 року.

Сторони у судове засідання не прибули, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджено наявними у матеріалах справи доказами. Причини неприбуття суду не повідомлено.

Відповідно до частини 1 статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Матеріалами справи підтверджено, що згідно протоколу установчих зборів засновників від 15.09.2014 № 1 вирішено питання про утворення Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна організація». (а. с. 15)

Наказом Дніпропетровського міського управління юстиції від 15.10.2014 № 381 відповідно до статті 16 Закону України «Про громадські об'єднання» №4572-VI від 22.03.2012 (в редакції, що діяла на час утворення громадської організації) прийнято повідомлення про утворення Громадської організації «Дніпропетровська незалежна громадська організація». (а. с. 14)

Згідно з правовим висновком Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції: повідомлення про утворення Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна організація» може бути прийняте, тобто діяльність Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна організація» легалізовано шляхом письмового повідомлення про утворення. (а. с. 14 зворотній бік)

Громадська організація «Дніпропетровська незалежна правозахисна організація» здійснює свою діяльність без статусу юридичної особи. Метою створення громадської організації є здійснення захисту членів організації законних, соціальних, економічних, творчих, культурних, екологічних, трудових та інших інтересів, які не суперечать законодавству України.

Особа, в інтересах якої громадська організація звернулась до адміністративного суду з позовом про захист його прав - ОСОБА_1 є членом цієї громадської організації з 01.12.2014 року. (а. с. 15 зворотній бік)

За приписами статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції на час прийняття судом першої інстанції оскаржуваної ухвали (до 15.12.2017) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

Сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач (частина 1 статті 50 КАС України).

Відповідно до частини 2 статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб'єкти владних повноважень.

Згідно з частиною 1 статті 56 КАС України сторона, а також третя особа в адміністративній справі можуть брати участь в адміністративному процесі особисто і (або) через представника.

За приписами частини 8 статті 56 КАС України як законні представники діють органи та інші особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Статтею 60 КАС України встановлено, що у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до адміністративного суду із адміністративними позовами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб і брати участь у цих справах.

Аналогічні правові норми містяться і в Кодексі адміністративного судочинства України в редакції з 15.12.2017.

Виходячи з наведених правових норм для реалізації права звертатися до адміністративного суду із позовними заявами в інтересах інших осіб певна особа має бути наділена відповідною адміністративною процесуальною дієздатністю. Крім того, таке право має бути визначено відповідною нормою закону.

Законом України «Про громадські об'єднання» № 4572-VI від 22.03.2012, яким, зокрема, врегульований порядок діяльності громадських об'єднань, встановлено, що громадське об'єднання може здійснювати діяльність зі статусом юридичної особи або без такого статусу.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про громадські об'єднання» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) громадське об'єднання - це добровільне об'єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів.

Громадська організація - це громадське об'єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи. (частина 3 статті 1 Закону України «Про громадські об'єднання»).

За приписами частини 1 статті 21 Закону України «Про громадські об'єднання» для здійснення своєї мети (цілей) громадське об'єднання має право:

1) вільно поширювати інформацію про свою діяльність, пропагувати свою мету (цілі);

2) звертатися у порядку, визначеному законом, до органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб з пропозиціями (зауваженнями), заявами (клопотаннями), скаргами;

3) одержувати у порядку, визначеному законом, публічну інформацію, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації;

4) брати участь у порядку, визначеному законодавством, у розробленні проектів нормативно-правових актів, що видаються органами державної влади, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування і стосуються сфери діяльності громадського об'єднання та важливих питань державного і суспільного життя;

5) проводити мирні зібрання;

6) здійснювати інші права, не заборонені законом.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що громадська організація без статусу юридичної особи має право звертатись з заявами (позовними заявами) до суду, але виключно для захисту своїх прав та інтересів.

Цей висновок узгоджується з принципом, закріпленим в статті 6 КАС України (в редакції до 15.12.2017), згідно якому ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом (ч.4 ст.6 КАС України), та в діючій редакції Кодексу адміністративного судочинства України (ч.5 ст.5 КАС України).

Також, згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на усі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно «кожен із суб'єктів правовідносин у разі виникнення спору може звернутися до суду за його вирішенням. Суб'єктами таких правовідносин можуть бути громадяни, іноземці, особи без громадянства, юридичні особи та інші суб'єкти цих правовідносин» (абзац третій пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2002 року № 15-рп/2002). Такими «іншими суб'єктами правовідносин» є, зокрема, громадські об'єднання без статусу юридичної особи.

Доводи апеляційної скарги щодо правової позиції зі спірного питання, висловленої Верховним Судом України спростовуються тим, що в ухвалі Верховного Суду України від 26 жовтня 2016 року спірні правовідносини не були предметом розгляду.

При цьому суд апеляційної інстанції враховує висновок Верховного Суду, який викладений у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 804/5750/17, в п.21 якої Верховний Суд встановив, що висновки суду апеляційної інстанції щодо того, що за своїм правовим статусом, визначеним Законом України «Про громадські об'єднання», та відповідно до установчих документів Громадська організація «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» може захищати в суді інтереси членів організації, тобто наділена відповідною правосуб'єктністю, вона є платником судового збору в розумінні статті 2 Закону України «Про судовий збір», є помилковими та безпідставними.

Отже, за висновком Верховного Суду Громадська організація «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» не може захищати в суді інтереси членів організації, оскільки не наділена відповідною правосуб'єктністю.

При цьому, право позивача - особи, в інтересах якої звернулась Громадська організація «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація», на доступ до суду жодним чином не обмежений, оскільки судом першої інстанції розглянуто виключно питання щодо дотримання законодавчо встановленого порядку звернення до адміністративного суду і повернення позовної заяви не позбавляє права особи звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (ч.6 ст.108 КАС України в редакції на час прийняття судом першої інстанції оскаржуваної ухвали, ст.ч.8 ст.169 КАС України в діючій редакції).

За приписами пункту 4 частини статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апелянта, що дійсно в ухвалі суду першої інстанції від 08.11.2016 міститься посилання на статті 12, 16 Закону України «Про громадські об'єднання», які були виключені на підставі Закону № 835-VIII від 26.11.2015, тобто суд першої інстанції застосував редакцію статті, яка не була чинна на час виникнення спірних правовідносин.

Проте, застосування судом першої інстанції невірної редакції вказаних статей не призвели до неправильного вирішення питання, тому законодавчо встановлені підстави для скасування ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2016 відсутні.

Передбачені статтею 320 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відсутні, внаслідок чого апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 320, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна організація» в інтересах свого членів ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з 08.11.2018 та відповідно до частини 2 статті 328 КАС України може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 13.11.2018.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя Ю.В. Дурасова

суддя А.В. Суховаров