Справа № 161/17413/17
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2018-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/1953/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Запотічний І.І.,

суддя Сапіга В.П.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2018 року (головуючий суддя Ковальчук В.Д, м. Луцьк) у справі № 161/17413/17 за адміністративним позовом Луцької міської ради, виконуючого повноваження міського голови, секретаря Луцької міської ради ОСОБА_3 до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби територіального управління юстиції у Волинській області, управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафу, про закінчення виконавчого провадження та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

10.11.2017 р. позивач звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області (Відділ примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Волинській області, відповідач 1) про визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафу від 02 листопада 2017 року ВП №54549474, про закінчення виконавчого провадження від 02 листопада 2017 року ВП №54549474, які видані заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_4, зобов'язання Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області закінчити виконавче провадження ВП №54549474 у відповідності до п.9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження".

В обґрунтування позову зазначено, що заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_4 02 листопада 2017 року винесено постанову про накладення штрафу та постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №54549474 за виконавчим листом №161/4390/17, виданим Луцьким міськрайонним судом Волинської області 14.07.2017 року про поновлення ОСОБА_1 на посаді секретаря Луцької міської ради з 16 березня 2017 року. Луцька міська рада вважає дані постанови протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 17.09.2018 р. у справі № 161/17413/17 позов Луцької міської ради, виконуючого повноваження міського голови, секретаря Луцької міської ради ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову про накладення штрафу від 02 листопада 2017 року ВП №54549474, яка видана заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_4.

Визнано протиправною та скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 02 листопада 2017 року ВП №54549474, яка видана заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_4.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач 2 та третя особа на стороні відповідачів подали апеляційні скарги, в яких, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просять скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволені позову відмовити повністю.

У своїй апеляційній скарзі УДВС ГТУЮ у Волинській області заперечує доводи позивача, покликаючись на те, що Луцькою міською радою не видавалося жодного відповідного до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі, крім того не вносився жодний відповідний запис до трудової книжки стягувача, як це передбачено ч. 2 ст. 65 ЗУ «Про виконавче провадження».

Третя особа на стороні відповідачів у своїй апеляційній скарзі стверджує те, що при постановленні оскаржуваного рішення суддя Ковальчук В.Д. не повно з'ясував усі обставини справи, формально підійшов до вивчення підстав та причин звернення до суду, що потягло за собою прийняття необґрунтованого рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, суд приходить до висновку, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

При прийнятті рішення про задоволення позову частково, суд першої інстанції виходив з того, що п.2 рішенням Луцької міської ради від 15.03.2017 року №19/1 «Про дострокове припинення повноважень секретаря міської ради ОСОБА_1», було достроково припинено повноваження секретаря Луцької міської ради ОСОБА_1

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2017 року в адміністративній справі №161/4390/17 визнано нечинним та скасоване рішення Луцької міської ради №19/1 від 15.03.2017 року «Про дострокове припинення повноважень секретаря міської ради ОСОБА_1».

Визнано нечинним та скасовано рішення Луцької міської ради №20/1 від 21.03.2017р. «Про обрання секретаря Луцької міської ради», поновлено ОСОБА_1 на посаді секретаря Луцької міської ради з 16 березня 2017 року.

Постанову суду допущено до негайного виконання в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді секретаря Луцької міської ради. У зв'язку з цим Луцьким міськрайонним судом Волинської області видано 14.07.2017 року виконавчий лист №161/4390/17, який згодом пред'явлений ОСОБА_1 на підставі заяви до примусового виконання у Відділ примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Волинській області. Заступником начальника зазначеного відділу ОСОБА_4 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 19.08.2017 року ВП №54549474 (а.с.93-94).

На виконання постанови апеляційного суду Луцькою міською радою прийнято рішення від 06 липня 2017 року №27/4 «Про втрату чинності рішення ради». В рішенні міська рада зазначила, що на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2017 року у справі №161/4390/17 міська рада вирішила:

1) вважати таким, що втратило чинність рішення Луцької міської ради від 15.03.2017 №19/1 «Про припинення повноважень секретаря міської ради ОСОБА_1»;

2) достроково припинити повноваження секретаря Луцької міської ради ОСОБА_1

3) звільнити з посади секретаря Луцької міської ради ОСОБА_1 06 липня 2017 року на підставі п.5 ч.1 ст.41 КзПП України (а.с.13).

Виходячи із матеріалів справи суд першої інстанції зазначає, що ОСОБА_1 звернулася до державного виконавця ОСОБА_4 із заявою від 19 серпня 2017 року, в якій просила звернутися до суду за роз'ясненнями з приводу ким і у який спосіб її має бути поновлено на посаді секретаря Луцької міської ради (а.с.95-96).

На підставі заяви представника Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_4 від 21.08.2017 року (а.с.99-100) Львівським апеляційним адміністративним судом винесено ухвалу з питань роз'яснення судового рішення від 26 вересня 2017 року, в якій суд роз'яснив, що обов'язок поновлення ОСОБА_1 на посаді секретаря Луцької міської ради покладено на посадову особу Луцької міської ради - голову міської ради (особу, яка виконує його обов'язки) (а.с.109-110).

27 жовтня 2017 року заступник начальника Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_4 виніс постанову про накладення штрафу ВП №54549474, якою за невиконання рішення суду наклав на посадову особу Луцької міської ради, а саме: виконувача повноважень міського голови ОСОБА_3 штраф у розмірі 3400,00 грн. (а.с.112).

Судом першої інстанції встановлено, що ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2017 року з питань внесення виправлення в судове рішення - виправлено описку в ухвалі цього суду від 26 вересня 2017 року, відповідно до якої ухвалено вважати правильною резолютивну частину ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.09.2017 року у справі №876/7249/17 (161/4390/17) викладену в наступній редакції:

«Заяву відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби у Волинській області про роз'яснення постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2017 року задовольнити.

Роз'яснити відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби у Волинській області, що обов'язок поновлення ОСОБА_1 на посаді секретаря Луцької міської ради покладено на посадову особу Луцької міської ради Луцького міського голову (особу, яка виконує його обов'язки).».

Як встановлено судом, у зв'язку з цим роз'ясненням суду виконуючий повноваження міського голови, секретар Луцької міської ради ОСОБА_3 видав розпорядження про скликання позачергової сесії міської ради від 01.11.2017 №575.

На виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2017 року у справі №876/7249/17, враховуючи ухвалу цього ж суду від 26 вересня 2017 року, Луцька міська рада прийняла рішення від 02 листопада 2017 року №33/1 «Про поновлення на посаді секретаря Луцької міської ради ОСОБА_1», яким вирішила поновити ОСОБА_1 на посаді секретаря Луцької міської ради з 16 березня 2017 року (а.с.16).

Цього ж дня заступник начальника Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_4 виніс постанову про накладення штрафу від 02 листопада 2017 року ВП №5454947, якою за невиконання рішення суду наклав на посадову особу Луцької міської ради, а саме: виконувача повноважень міського голови ОСОБА_3 штраф у розмірі 6800,00 грн. (а.с.120).

Одночасно заступник начальника Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_4 виніс постанову від 02 листопада 2017 року ВП №54549474 про закінчення виконавчого провадження, якою закінчив зазначене виконавче провадження на підставі п.11 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с.10). Крім того, цим держаним виконавцем 02 листопада 2017 року складено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 КК України, яке надіслано до Луцького ВП ГУНП у Волинській області та Луцької місцевої прокуратури (а.с.121-125).

Як слідує зі змісту оскаржуваної постанови від 02 листопада 2017 року ВП №54549474 про накладення штрафу у розмірі 6800,00 грн., даний штраф накладено не на боржника - Луцьку міську раду, а на посадову особу Луцької міської ради - виконувача повноважень міського голови ОСОБА_3 за невиконання рішення суду. При цьому, штраф накладено за повторне невиконання рішення суду.

В зазначеній постанові вказано, що заступником начальника Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_4 встановлено, що постановою від 27.10.2017 року про накладення штрафу зобов'язано виконувача повноважень Луцького міського голови ОСОБА_3 виконати рішення суду протягом трьох робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання даного рішення. З метою перевірки виконання рішення суду, керівником виконавчої групи - заступником начальника управління державної виконавчої служби - начальником відділу організації та контролю за виконанням рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_5 здійснено вихід до Луцької міської ради за адресою: м. Луцьк, вул. Б. Хмельницького, 19. Зокрема, встановлено, що станом на 02.11.2017 року заступнику начальника відділу кадрової роботи та нагород ОСОБА_6 невідомо про наявність розпорядження чи іншого документу щодо питання поновлення на посаді ОСОБА_1 Головний спеціаліст відділу кадрової роботи та нагород - відповідальна за реєстрацію розпоряджень міського голови ОСОБА_7, яка веде журнал реєстрації розпоряджень міського голови зазначила, що за період з 27.10.2017 року по 02.11.2017 року подібних розпоряджень щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді секретаря Луцької міської ради вона не реєструвала. ОСОБА_7 уточнила, що даний журнал ведеться в електронному вигляді, а саме в системі "El-doc", про що складено відповідний акт державного виконавця від 02.11.2018 року.

З наведеного слідує, що державний виконавець зробив висновок, що станом на 02.11.2017 року відсутній документ про поновлення на посаді ОСОБА_1 Разом з тим, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Луцька міська рада прийняла рішення від 02 листопада 2017 року №33/1 «Про поновлення на посаді секретаря Луцької міської ради ОСОБА_1», яким вирішила поновити ОСОБА_1 на посаді секретаря Луцької міської ради з 16 березня 2017 року. Тобто, станом на 02.11.2017 року ОСОБА_1 була поновлена на посаді, а, відтак, судове рішення про поновлення її на роботі було виконано боржником - Луцькою міською радою, однак державний виконавець даний факт не перевірив, у зв'язку з чим на позивача - виконуючого повноваження міського голови, секретаря Луцької міської ради ОСОБА_3 помилково було накладено оскаржуваною постановою штраф.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 працювала на посаді секретаря Луцької міської ради, тому саме виключно до повноважень Луцької міської ради належить вирішення питання про поновлення на посаді секретаря ради. Саме у зв'язку з цим за виконавчим документом суду вказано боржником Луцьку міську раду. Однак, у розглядуваному випадку державний виконавець оскаржуваною постановою наклав штраф саме на виконуючого повноважень міського голови, секретаря Луцької міської ради ОСОБА_3, який не є боржником у даному випадку.

Слід зазначити, що ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року про роз'яснення судового рішення роз'яснювала в першу чергу яка посадова особа Луцької міської ради має виконувати рішення, тобто чи має рішення виконуватися депутатським корпусом шляхом прийняття відповідного рішення на сесії міської ради, чи керівником ради одноособово. Вказана ухвала не встановлювала нового боржника у виконавчому провадженні та не замінювала його. Так само не змінювався порядок та спосіб виконання судового рішення.

Крім того, суд вважає, що виконуючий повноваження міського голови, секретар Луцької міської ради ОСОБА_3, як посадова особа боржника, вжив всіх необхідних заходів в межах своїх повноважень для виконання рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на посаді.

Так, після винесення Львівським апеляційним адміністративним судом ухвали від 31 жовтня 2017 року з питань внесення виправлення в судове рішення виконуючий повноваження міського голови, секретар Луцької міської ради ОСОБА_3 (на наступний день) видав розпорядження від 01.11.2017 року №575 "Про скликання позачергової 33-ї сесії міської ради", яка була призначена на 10:00 02 листопада 2017 року, на розгляд якої було підготовлено проект рішення «Про поновлення на посаді секретаря Луцької міської ради ОСОБА_1». За результатами голосування (24 голоси «за», 0 - «проти», 0 - «утрималися») на сесії ради було прийнято рішення від 02 листопада 2017 року №33/1 «Про поновлення на посаді секретаря Луцької міської ради ОСОБА_1». Отже, станом на 02.11.2017 року виконуючим повноваження міського голови, секретарем Луцької міської ради ОСОБА_3 було вжито всіх необхідних заходів в межах своїх повноважень для виконання судового рішення про поновлення ОСОБА_1 на посаді. При цьому, суд також вказує на те, що позивачами вживалися заходи для внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, а саме, були направлені ОСОБА_1 листи від 06.07.2017 року вих. №1.1-26/3848, від 02.11.2017 року вих. №1.1-26/6560 про надання трудової книжки (а.с.17-18). Однак, трудову книжку ОСОБА_1 у відділ кадрової роботи та нагород Луцької міської ради не надала. Відтак, суд вважає, що невнесення відповідного запису до трудової книжки стягувача про поновлення на роботі відбулося не з вини боржника.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов до висновку, що посадовою особою боржника - виконуючим повноваження міського голови, секретарем Луцької міської ради ОСОБА_3 вчинено всі залежні від нього дії, спрямовані на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2017 року в адміністративній справі №161/4390/17, а тому накладення на нього штрафу на підставі оскаржуваної постанови від 02 листопада 2017 року ВП №54549474, на думку суду, є протиправним, у зв'язку з чим дану постанову слід скасувати.

Такий висновок суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції вважає правильним з наступних мотивів.

Правовідносини у сфері примусового виконання судових рішень регулюються Законом України "Про виконавче провадження".

Статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження" врегульовано порядок виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Так, частинами 1-3 цієї статті Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Приписами статті 65 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону. Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно з частинами 1-2 статті 75 Законом України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 3 татті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" редставницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.

Частиною 4 татті 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" изначені повноваження сільського, селищного, міського голови, якою, зокрема, передбачено, що сільський, селищний, міський голова організовує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; підписує рішення ради та її виконавчого комітету; скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради; видає розпорядження у межах своїх повноважень; вносить на розгляд ради пропозицію щодо кандидатури на посаду секретаря ради.

У разі звільнення з посади сільського, селищного, міського голови у зв'язку з достроковим припиненням його повноважень або його смерті, а також у разі неможливості здійснення ним своїх повноважень - повноваження сільського, селищного, міського голови здійснює секретар відповідної сільської, селищної, міської ради, крім випадків дострокового припинення повноважень сільського, селищного, міського голови відповідно до акону України "Про військово-цивільні адміністрації" бо акону України "Про правовий режим воєнного стану" ч.2 т.42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Згідно з п.4 ч.1 т.26 акону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, як обрання на посаду та звільнення з посади секретаря ради у порядку, передбаченому цим Законом.

Секретар сільської, селищної, міської ради працює в раді на постійній основі. Секретар ради обирається радою з числа її депутатів на строк повноважень ради за пропозицією відповідного сільського, селищного, міського голови. Повноваження секретаря сільської, селищної, міської ради можуть бути достроково припинені за рішенням відповідної ради (ч.1,5 т.50 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що винесена заступником начальника Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_4 постанова про закінчення виконавчого провадження від 02 листопада 2017 року ВП №54549474 з підстав, передбачених п.11 частини 1 татті 39 Закону України "Про виконавче провадження", яким визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою татті 63 цього Закону, протиправною та підлягає скасуванню. Поряд з цим, суд зазначив, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом на підставі п.9 ч.1 т.39 Закону України "Про виконавче провадження".

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з врахуванням наступного.

Судом встановлено, що на час прийняття державним виконавцем оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження Луцькою міською радою рішення Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2017 року виконано в повному обсязі 02 листопада 2017 року, про що повідомлено державного виконавця листом від 02 листопада 2017 року. Відтак державний виконавець помилково дійшов висновку про безпідставне невиконання боржником судового рішення, тому передчасно та протиправно виніс постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №54549474 на підставі п.11 частини 1 татті 39 Законом України "Про виконавче провадження".

Щодо позовної вимоги про зобов'язання УДВС ГТУЮ у Волинській області закінчити виконавче провадження ВП №54549474 у відповідності до п.9 ч.1 т.39 Закону України "Про виконавче провадження" зв'язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, суд першої інстанції дійшов висновку що в задоволенні такої слід відмовити.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції враховуючи наступне.

Відповідно до ч.2 татті 39 Закону України "Про виконавче провадження" останова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

З наведеного слідує, що винесення постанови про закінчення виконавчого провадження відноситься до виключних повноважень, в даному випадку, органу державної виконавчої служби (державного виконавця).

Як вбачається з положень Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб'єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов'язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб'єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин, оскільки адміністративний суд не вправі перебирати на себе повноваження суб'єкта публічної адміністрації, реалізуючи за нього процедурні дії, ухвалювати рішення чи проводити адміністративну процедуру.

Тобто, дискреційні повноваження дають можливість на власний розсуд (без узгодження) визначати зміст рішення або вибрати один із кількох варіантів рішення.

Оскільки державний виконавець при вирішенні питання про закінчення виконавчого провадження наділений дискреційними повноваженнями, а тому даний суб'єкт владних повноважень зобов'язаний самостійно прийняти рішення, при цьому останній під час вирішення итання про закінчення виконавчого провадження повинен врахувати висновки суду, а саме про фактичне виконання 02 листопада 2017 року в повному обсязі Луцькою міською радою рішення Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2017 року відповідно до виданого ним 14.07.2017 року виконавчого листа №161/4390/17.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229, 243, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційні скарги Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області та ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2018 року у справі № 161/17413/17 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частин - з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. І. Запотічний
В. П. Сапіга