Справа № 813/6324/15
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2018-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

07 листопада 2018 року

м. Київ

справа №813/6324/15

адміністративне провадження №К/9901/3743/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючої судді - Желтобрюх І.Л.,

суддів: Білоуса О.В., Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23.02.2016 (суддя Кравців О.Р.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.06.2016 (колегія суддів у складі: Кухтея Р.В., Яворського І.О., Носа С.П.) у справі № 813/6324/15 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, третя особа: Франківський відділ поліції м. Львова, про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі - відповідач-2, ГУНП у Львівській області), Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (далі - відповідач-2, ГУМВС України у Львівській області), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Франківський відділ поліції м. Львова (далі - третя особа, Франківський відділ поліції), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив: визнати протиправним та скасувати наказ ГУМВС України у Львівській області від 06.11.2016 № 831 о/с в частині його звільнення з органів внутрішніх справ; зобов'язати ГУНП у Львівській області винести наказ про прийняття у зв'язку з переходом позивача з посади слідчого СВ Франківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області на посаду слідчого Франківського відділу поліції (м. Львів) ГУНП у Львівській області, з присвоєнням спеціального звання - капітан поліції; зобов'язати ГУНП у Львівській області внести до трудової книжки та особової справи позивача виправлення щодо підстав звільнення.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 23.02.2016, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.06.2016, в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 з 01.04.2008 проходив службу в органах внутрішніх справ, займаючи на момент звільнення посаду слідчого Слідчого відділення Франківського районного відділу ЛМУ ГУМВС України, маючи спеціальне звання капітан міліції.

Наказом ГУМВС України у Львівській області від 06.11.2015 № 831 о/с ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114 (далі - Положення № 114).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що ГУМВС у Львівській області при прийнятті оскаржуваного наказу діяло на підставі та в межах повноважень, у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, враховуючи відсутність волевиявлення позивача з приводу проходження служби в поліції та відсутність прямо передбачених обмежень щодо звільнення позивача через скорочення штатів.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення попередніх інстанцій та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування вимог касаційної скарги посилається на те, що судами попередніх інстанцій не встановлено відсутності у розпорядчому акті органу державної влади обґрунтування доцільності відмови держави від виконання завдань та функцій такої особи або їх передачі іншим органам виконавчої влади та не з'ясована реальність ліквідації територіального органу. Окрім того, не взято до уваги зобов'язання роботодавця (держави) щодо працевлаштування працівників ліквідованої установи.

Відзиву на касаційну скаргу до суду не надходило.

Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, виходячи з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

02.07.2015 Верховною Радою України прийнято Закон України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII), який відповідно до пункту 1 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» набрав чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування (крім пунктів 1, 2, 3, 7-13, 15, 17-18 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, які набрали чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та частини сьомої статті 15 і частини п'ятої статті 21 цього Закону, які набирають чинності з 01.01.2017. Закон опубліковано у газеті «Голос України» 06.08.2015.

Пунктом 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIІI встановлено, що з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Таким чином, позивач попереджений про звільнення через скорочення штатів в силу Закону № 580-VIІI, що не спростовується сторонами.

Приписами пункту 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIІI передбачено, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIІI працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів. Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням № 114.

Системний аналіз правових норм, що містяться у пунктах 9 і 10 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580-VІІІ, зумовлює висновок, що питання стосовно подальшого проходження служби діючими співробітниками міліції мало бути вирішено до 06.11.2015 включно (впродовж трьох місяців з моменту попередження про наступне вивільнення). Вказані норми є імперативними, як наслідок, неприйняття працівника міліції на службу до поліції до вказаного терміну є безальтернативною підставою для звільнення зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Відповідно до підпункту «г» пункту 64 Положення № 114 особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б доводили наявність бажання проходити службу в органах поліції. Крім того, відносно позивача не встановлено обмежень, які б перешкоджали ГУМВС України у Львівській області приймати рішення про його звільнення через скорочення штатів.

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що позивачем у визначений прикінцевими положеннями Закону № 580-VIІI строк не було виявлене бажання проходити службу у поліції, а тому наказ ГУМВС України в Львівський області від 06.11.2015 № 831 о/с в частині звільнення позивача з органів внутрішніх справ за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів) Положення № 114 є законним. Отже, звільнення позивача проведено з дотриманням вимог діючого законодавства, що вказує на відсутність підстав для задоволення позову.

Колегія суддів відхиляє твердження скаржника щодо наявності у відповідача зобов'язання по працевлаштуванню працівника ліквідованої установи, оскільки ним не було виявлено бажання проходити службу у поліції.

Отже, суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій, внаслідок чого касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23.02.2016 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.06.2016 у справі № 813/6324/15 залишити без змін, а касаційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.

Головуюча суддя: І.Л. Желтобрюх
Cудді: О.В. Білоус
Т.Г. Стрелець