Справа № 826/14173/18
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2018-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 листопада 2018 року № 826/14173/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шевченко Н.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Енергогруп» про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В :

Головне управління Державної фіскальної служби у Житомирській області (надалі також – позивач) звернулось з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Енергогруп», у якому просить стягнути податкову заборгованість у розмірі 280993,38 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у ТОВ «Фактор Енергогруп» виникла заборгованість перед бюджетом на загальну суму 280993,38 грн. з орендної плати з юридичних осіб в сумі 279827,64 грн. та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується юридичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості в сумі 1165,74 грн.

У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав, хоча ухвалу про відкриття провадження отримав уповноважений представник 12.09.2018. Відповідно до положень ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. (а. с. 33)

Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно та повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фактор Енергогруп» () (надалі також – відповідач, ТОВ «Фактор Енергогруп») перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби м. Києві.

За ТОВ «Фактор Енергогруп» обліковується податковий борг на загальну суму 280993,38 грн. по наступним податковим зобов'язанням:

З орендної плати з юридичних осіб в сумі 279827,64 грн. основного платежу.

Відповідно до п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року. Подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця, (п. 287.3 ст. 287 ПК України)

Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою (ст. 54.1 Кодексу), не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідачем подано податкові декларації з плати за землю, самостійно визначено грошове зобов'язання в сумі 279827,64 грн. та не сплачено в строки, визначені Податковим кодексом України, а тому дане зобов'язання має статус додаткового боргу, а саме: декларація від 02.02.2017 на суму несплаченого залишку 171043,80 грн. (17104,38 грн. х 10 міс.), декларація від 20.02.2018 на суму 108783,84 грн. (18130,64 грн. х 6 міс.)

Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується юридичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості в сумі 1165,74 грн. основного платежу.

Відповідно до п. п. 266.7.5 п. 266.5 ст. 266 Податкового кодексу України платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і до 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об'єкта/об'єктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому ст. 46 Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально.

Юридичні особи сплачують податкове зобов'язання з податку на нерухоме майно за звітний рік - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації (п. п. 266.10.1 п. 266.10 ст. 266 Податкового кодексу України).

ТОВ «Фактор Енергогруп» до Коростенської ОДПІ подано податкові декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, самостійно визначено грошове зобов'язання в сумі 1165,74 грн. (залишок) та не сплачено в строки, визначені Податковим кодексом, тому дане зобов'язання має статус податкового боргу, а саме: декларація від 07.02.2017 на загальну суму 988,80 грн., серед якої несплачений в строки залишок становить 13,16 грн.; декларація від 20.02.2018 на суму 1158,58 грн. (576,29 х І-ІІ квартали)

Контролюючим органом направлялась ТОВ «Фактор Енергогруп» податкова вимога форми «Ю» № 89-25 від 15.05.2017. (а. с. 25)

Ураховуючи суми грошових зобов’язань, які визначені контролюючим органом, а також самостійно задекларовані відповідачем, у останнього обліковується податковий борг, у зв’язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, з огляду на наступне.

Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп.14.1.175. п.14.1 статті 14 Податкового кодексу України (надалі по тексту - ПК України) податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з п. п. 16.1.4. п.16.1 статті 16 ПК України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Приписами п. 46.1 статті 46 ПК України встановлено, що податкова декларація, розрахунок - це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Податкове зобов'язання визначене самостійно платником в податковій декларації в силу положень п. 54.1 ст. 54 ПК України не може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку і вважається узгодженим.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ст. 59.1 ПК України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків. Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Важливо зазначити, що станом на час розгляду справи доказів про сплату відповідачем податкових зобов'язань суду не надано, як і не надано доказів щодо оскарження податкової вимоги форми «Ю» № 89-25 від 15.05.2017.

В обгрунтування позовних вимог Головним управлінням Державної фіскальної служби у Житомирській області суду зведений рахунок сум податкового боргу, які не були задоволені боржником протягом строку встановленого для їх погашення, дані про платника податків та банківські рахунки, копії податкових декларацій, корінця податкової вимоги форми «Ю» № 89-25 від 15.05.2017 та докази її надіслання. (а. с. 7-24)

Ураховуючи викладене та зважаючи на те, що жодних пояснень та доказів оскарження податкової вимоги відповідачем до суду не надано, сума податкового зобов’язання є узгодженою, відтак, позовні вимоги податкового органу про стягнення податкового боргу підлягають задоволенню.

Згідно з п. п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Положеннями п. 95.1 ст. 95 ПК України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд звертає увагу, що відповідно до положень у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги, в даному випадку, підлягають задоволенню.

Керуючись статтею 9, 77, 241 - 246, 255, 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області (, вул. Юрка Тютюнника, 7, м. Житомир, 10003) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Енергогруп» (, вул. Боричів Тік, 35-в, м. Київ, 04070) про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Енергогруп» (, вул. Боричів Тік, 35-в, м. Київ, 04070) на користь Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області (, вул. Юрка Тютюнника, 7, м. Житомир, 10003) суму податкового боргу в розмірі 280993,38 грн. (двісті вісімдесят тисяч дев'ятсот дев'яносто три гривні 38 коп.).

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 – 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко