Справа № 521/4754/18
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2018-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2018 р. м. ОдесаСправа № 521/4754/18

Категорія: 3.7 Головуючий в 1 інстанції: Коблова О.Д.

Судова колегія П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Яковлєва О.В.,

суддів Градовського Ю.М., Крусяна А.В.

при секретарі Кучмій І.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 13 червня 2018 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Одеської області Бутченко Олега Анатолійовича, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Управління патрульної поліції в Одеській області, про визнання противоправними рішень, стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Інспектору роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Одеської області Бутченко Олегу Анатолійовичу, Головному управлінню Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправними дій та рішень суб'єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, відшкодування майнової шкоди.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 13 червня 2018 року відмолено у задоволенні адміністративного позову.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що є помилковим висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позивних вимог, так як залишений позивачем транспортний засіб не чинив перешкод дорожньому руху, а тому є протиправними дії та рішення патрульного по затриманню та доставці автомобіля позивача для зберігання на спеціальний майданчик.

Крім того, апелянт зазначає, що судом першої інстанції безпідставно надано правову оцінку правомірності постанови у справі про адміністративне правопорушення, так як останню не оскаржено у межах даного адміністративного позову.

В свою чергу, відповідачем подано відзив на вказану апеляційну скаргу, відповідно до якого вбачається, що судом першої інстанції прийнято правомірне рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем порушено правила паркування його транспортного засобу.

Крім того, казначейським органом зазначено, що стягнення майнової шкоди не може здійснюватися за правилами адміністративного судочинства.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення - скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 06 березня 2018 року позивачем здійснено зупинку автомобіля на перехресті, внаслідок чого постановою інспектора патрульної поліції серії ЕАА № 315903 від 07 березня 2018 року притягнуто його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, а також накладено на нього адміністративне стягнення, у вигляді штрафу, на суму 510,00 грн.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції, з яким не погоджується судова колегія, зроблено висновок про відмову у задоволенні позовних вимог, так як позивачем порушено ПДР України, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху,- тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В свою чергу, згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 4 вказаної статті зазначено, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне

Вказані положення також дублюються Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованими не в автоматичному режимі, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року.

Відповідно до п. 4 вказаної Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121,статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127,статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 265-2 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 121, частинами третьою, четвертою і п'ятою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, порушення правил зупинки чи стоянки на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю), статтями 122-5, 124, 126, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130, статтями 132-1, 206-1 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 4 Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1102, акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу підписують присутні під час його складання особи: особа, яка прийняла рішення про тимчасове затримання транспортного засобу, особа, що виконує роботи з доставлення такого засобу на спеціальний майданчик чи стоянку, два свідки, а також водій і страховий комісар у разі їх присутності.

При цьому, згідно п. 4 розділу ХІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованими не в автоматичному режимі, про тимчасове затримання транспортного засобу робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Колегією суддів встановлено, що у межах спірних правовідносин позивачем оскаржено дії та рішення поліцейського з тимчасового затримання транспортного засобу позивача, шляхом доставляння його для зберігання на спеціальний майданчик, за наслідком вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП.

При цьому, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, судом першої інстанції безпідставно надано правову оцінку вчиненому позивачем правопорушенню ПДР України, так як факт вчинення останнього не заперечується позивачем у межах спірних правовідносин.

Між тим, колегія суддів вважає, що для належного вирішення спірних правовідносин, суду необхідно перевірити дотримання поліцейськими встановленого порядку тимчасового затримання транспортного засобу позивача.

Так, із вищевикладених положень КУпАП вбачається, що працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, може тимчасово затримати транспортний засіб особи, шляхом блокування або доставляння його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або транспортний засіб розміщений у заборонених місцях, в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора.

В даному випадку, особа, яка прийняла рішення про тимчасове затримання транспортного засобу, складає акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, який підписують присутні під час його складання особи.

При цьому, колегія суддів вважає, що складання акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу можливе лише з метою його долучення до протоколу у справі про адміністративне правопорушення, або після прийняття відповідного рішення про тимчасове затримання транспортного засобу, яким є постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Так, у разі встановлення факту вчинення особою правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу, за наслідком розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення.

В даному випадку, вказаний порядок можливо застосувати у разі присутності водія на місці вчинення відповідного правопорушення та виключно за наявності суттєвих перешкод для дорожнього руху, що не можуть бути усунені водієм на місці вчинення такого правопорушення.

В свою чергу, у разі відсутності водія (власника) біля його транспортного засобу, а також за умови наявності обґрунтованих підстав вважати, що водієм (власником) вчинено порушення, зокрема, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, працівник поліції може тимчасово затримати транспортний засіб, шляхом блокування або доставляння його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора, про що робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

В даному випадку, складання відповідного протоколу поліцейськими розпочне провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно водія (власника) відповідного транспортного засобу.

Між тим, із зібраних матеріалів у справі вбачається, що тимчасове затримання транспортного позивача здійснено виключно за наслідком складання акту огляду та тимчасового затримання його транспортного засобу від 06 березня 2018 року.

При цьому, поліцейськими не складалось протоколу про адміністративне правопорушення відносно позивача, із викладенням всіх обставин вчиненого ним правопорушення.

В свою чергу, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки його автомобіля лише на наступний день після здійснення тимчасового затримання його транспортного засобу у приміщенні патрульної поліції, шляхом винесення відповідної постанови.

В даному випадку, колегія суддів вважає, що спірні дії поліцейського щодо тимчасового затримання транспортного позивача вчинені поза межами провадження в справі про адміністративне правопорушення, а як наслідок з порушенням вимог КУпАП.

Крім того, колегія суддів зазначає, що акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу є технічним документом у якому викладено обставини затримання та описано візуальний стан транспортного засобу, а тому такий документ не є рішенням суб'єкта владних повноважень, що порушує права позивача, у розумінні положень КАС України.

При цьому, у межах спірних правовідносин позивачем не оскаржено постанову у справі про адміністративне правопорушення, а тому колегією суддів не надається правова оцінка правомірності останньої.

В свою чергу, зібраними матеріалами у справі встановлено, що позивачем понесено матеріальні витрати на повернення належного його транспортного засобу, що спричинені протиправними діями службової особи органу державної влади, у сумі 1944,30 грн.

Так, згідно ст. 1174 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи

При цьому, згідно ч. 5 ст. 21 КАС України, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Тому, враховуючи наявність завданої позивачу шкоди, остання підлягає стягненню на його корить з Державного бюджету України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального і процесуального права, а тому наявні підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 13 червня 2018 року - скасувати та прийняти у справі нове, яким частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1.

Визнати протиправними дії інспектора роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Одеської області Бутченко Олега Анатолійовича щодо тимчасового затримання 06 березня 2018 року транспортного засобу ОСОБА_1.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: 65074, АДРЕСА_1) з Державного бюджету України, завдану майнову шкоду, у сумі 1944 (одна тисяча дев'ятсот сорок чотири), 30 грн., шляхом безспірного списання цієї суми органами Державної казначейської служби з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України на відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.В. Яковлєв

Судді: Ю.М. Градовський

А.В. Крусян