Справа № 824/30/17-а
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2018-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

07 листопада 2018 року

Київ

справа №824/30/17-а

адміністративне провадження №К/9901/37943/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Головуючої судді - Желтобрюх І.Л.,

суддів: Смоковича М.І., Стрелець Т.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Вітковської К.М.,

позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача Ахтемійчук О.В., представника третьої особи Козиренка С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року (колегія суддів у складі: Курка О.П., Білоуса О.В., Совриги Д.І.) у справі № 824/30-17-а за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області, треті особи: Західне регіональне управління Державної прикордонної служби України, Міністерство юстиції України, про визнання протиправним та скасування висновку,

встановив:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулась з адміністративним позовом до Чернівецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області (далі - Чернівецька ОДПІ), в якому просила визнати протиправним і скасувати висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади» від 21 липня 2016 року № 1421/9624-12-13.

Вважала спірний висновок незаконним, оскільки під час заповнення декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік нею допущено технічну помилку, внаслідок чого не було зазначено належну їй на праві приватної власності квартиру.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 11 липня 2017 року (суддя Брезіна Т.М.) позов задоволено: визнано протиправним і скасовано висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади» від 21 липня 2016 року № 1421/9624-12-13 стосовно ОСОБА_1

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року скасовано постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 11 липня 2017 року та прийнято нове рішення - про відмову у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 звернулася із касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права, просить скасувати таке судове рішення і залишити в силі постанову суду першої інстанції. Зазначає, що спірна квартира була придбана ще у 2002 році за кошти її батьків, і вказане майно вона помилково не відобразила у декларації за 2015 рік. Вважає, що суд апеляційної інстанції необґрунтовано відхилив наявні у справі докази, а саме: надані податковому органу пояснення її батьків про роботу в Італії протягом 2001-2002 років та копії закордонних паспортних документів, які підтверджують їх перебування за кордоном.

Представник позивача, адвокат ОСОБА_2, надала суду додаткові пояснення до касаційної скарги, в яких підтримує доводи позивача та наголошує на необґрунтованості висновку Чернівецької ОДПІ.

Чернівецька ОДПІ у запереченнях на касаційну скаргу просить залишити рішення апеляційного суду без змін, а касаційну скаргу - без задоволення. Вважає, що висновок податкового органу є лише результатом перевірки відповідності відомостей, викладених особою у декларації, наявній податковій інформації.

Від представника Міністерства юстиції України надійшли письмові пояснення щодо касаційної скарги, в яких наголошує на правильності висновків суду першої інстанції по суті спору. Вважає, що перед складенням спірного висновку податковий орган мав врахувати пояснення батьків ОСОБА_1, згідно з якими квартира придбавалася за їх власні кошти.

Чернівецький прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України подав до суду клопотання, в якому підтримує касаційну скаргу ОСОБА_1 у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, судові рішення, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Суди встановили, що в період з 26 липня 2001 року по 5 березня 2008 року позивач проходила службу в органах внутрішніх справ, з 10 лютого 2015 року працює в Чернівецькому прикордонному загоні Західного регіонального управління Державної прикордонної служби, на даний час перебуває на посаді старшого механіка-телефоніста апаратного відділення рухомих засобів інформаційно-телекомунікаційних систем відділу зв'язку, автоматизації та захисту інформації штабу.

Чернівецькою ОДПІ проведено перевірку достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», вказаних у декларації ОСОБА_1 про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік, за результатами якої складено висновок від 21 липня 2016 року.

Перевіркою встановлено, що за позивачем зареєстроване нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_3

Водночас, згідно з висновком, ОСОБА_1 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік вказала недостовірні відомості щодо наявності майна, набутого нею за час перебування на посадах, передбачених пунктами 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», які не відповідають наявній податковій інформації про її майно, а саме: у розділі ІІІ декларації не задеклароване нерухоме майно - квартира АДРЕСА_1.

Також перевіркою встановлено, що вартість майна, вказаного позивачем у декларації за 2015 рік, набутого за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», не відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані ОСОБА_1 із законних джерел.

21 липня 2016 року (в день затвердження спірного висновку) ОСОБА_1 надавала пояснення стосовно встановлених під час перевірки обставин та зазначила, що не відобразила у декларації за 2015 рік квартиру АДРЕСА_2 внаслідок необізнаності. Водночас, повідомила, що вказана квартира була придбана у 2002 році цілком за кошти її батьків, які протягом 2000-2001 років працювали в Італії.

Також, судами встановлено, що 28 липня 2016 року Чернівецький прикордонний загін звернувся до Чернівецької ОДПІ із запитом про проведення додаткової перевірки стосовно ОСОБА_1, в якому просив урахувати її пояснення щодо джерел придбання квартири її батьками, а також внесені нею уточнення до декларації за 2015 рік, однак відповідач у проведенні додаткової перевірки відмовив.

9 серпня 2016 року батьки позивача - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 надали податковому органу свої письмові пояснення щодо законності джерел походження коштів на придбання спірної квартири, однак, оскільки це мало місце після складення спірного висновку, таким поясненням оцінка відповідачем не надавалася. Під час судового розгляду справи позивачем надано копії закордонних паспортів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з відміткою про їх перебування за кордоном.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що під час складання висновку податковим органом не перевірено відомості про роботу батьків позивача за кордоном та отримання ними доходу для придбання квартири для доньки, а також не перевірено дохід позивача за 2002 рік. Крім того, відповідачем не надано оцінки додатковим поясненням позивача та її батьків щодо джерел коштів, за які була придбана спірна квартира.

Відмовляючи у задоволенні позову апеляційний суд визнав, що під час складення оскаржуваного висновку відповідач діяв на підставі та у межах закону, а позивачем не надано доказів, які б підтверджували суми отриманих її батьками доходів, використаних на придбання квартири, та їх походження.

Колегія суддів Верховного Суду не погоджується із висновком суду апеляційної інстанції з огляду на таке.

16 жовтня 2014 року набрав чинності Закон України «Про очищення влади» від 16 вересня 2014 року № 1682-VII (далі - Закон № 1682-VII), який визначає правові та організаційні засади проведення очищення влади (люстрації) для захисту та утвердження демократичних цінностей, верховенства права та прав людини в Україні.

Згідно зі статтею 1 Закону № 1682-VII очищення влади (люстрація) - це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 1682-VII особи, які перебувають на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 цього Закону, подають керівнику або органу, зазначеному у частині четвертій статті 5 цього Закону, власноручно написану заяву, у якій повідомляють про те, що до них застосовуються заборони, визначені частиною третьою або четвертою статті 1 цього Закону, або повідомляють про те, що до них не застосовуються відповідні заборони, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей щодо них відповідно до цього Закону.

Згідно з пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону № 1682-VII перевірці підлягає достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Порядок проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону № 1682-VII затверджений наказом Міністерства фінансів України від 3 листопада 2014 року № 1100 (далі - Порядок № 1100).

У пункті 3 Порядку № 1100 наведено загальний алгоритм проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки.

Згідно з пунктом 5 Порядку № 1100 отримана та узагальнена податкова інформація порівнюється на предмет її достовірності з даними, вказаними в декларації. За результатами такого порівняння встановлюється відсутність/наявність недостовірностей та/або невідповідностей між податковою інформацією та вказаними в декларації відомостями, а також відсутність/наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Пунктом 6 Порядку № 1100 визначено, що для перевірки використовуються дані, що зазначені у відповідних розділах декларації особи, стосовно якої проводиться перевірка, а також дані про фізичних осіб, які включаються до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інформаційної системи «Податковий блок», зокрема, про: джерела отримання доходів; об'єкти оподаткування; суму нарахованих та/або виплачених доходів.

Недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо особою, стосовно якої проводиться перевірка, не вказано або вказано неповну інформацію про таке майно (майнові права) у декларації.

Про невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо вартість такого майна (майнових прав) перевищує суму доходів, отриманих із законних джерел.

Відповідно до пункту 8 Порядку № 1100 у розділі III декларації перевірці підлягають:

достовірність відомостей щодо наявності нерухомого майна, вказаного у декларації, набутого особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, наявній податковій інформації про нерухоме майно такої особи;

відповідність вартості нерухомого майна, вказаного у декларації, набутого особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, наявній податковій інформації про доходи, отримані із законних джерел.

Пунктом 12 Порядку № 1100 визначено, що у разі встановлення за результатами перевірки недостовірностей та/або невідповідностей у будь-якому з розділів декларації контролюючий орган протягом трьох робочих днів з дня виявлення таких недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, стосовно якої проводиться перевірка, повідомляє про них таку особу з метою отримання пояснень причин виникнення недостовірностей та/або невідповідностей та копій документів, які підтверджують зазначені у декларації відомості. Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтвердні документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування відповідним контролюючим органом при підготовці висновку про результати перевірки.

Так, Чернівецькою ОДПІ під час перевірки виявлено, що ОСОБА_1 у декларації за 2015 рік вказала недостовірні відомості щодо наявності майна, набутого нею за час перебування на посадах, передбачених пунктами 1-10 частини першої статті 2 Закону № 1682-VII, які не відповідають наявній податковій інформації про доходи, отримані із законних джерел.

Водночас, зі спірного висновку про результати перевірки неможливо встановити, яким чином установлена така невідповідність, висновок не містить порівняння вартості майна, та доходів, отриманих позивачем із законних джерел, як того вимагають положення наведеного вище законодавства.

Крім того, поняттю «законні джерела існування» надано визначення у статті 1 Закону України «Про громадянство», відповідно до якої, до таких джерел входить: заробітна плата, прибуток від підприємницької діяльності або власності, пенсія, стипендія, аліменти, соціальні виплати та допомога, власні фінансові заощадження або фінансова допомога від членів сім'ї, інших фізичних та юридичних осіб, що мають законні доходи.

Відповідач не перевіряв доходи позивача, отримані із законних джерел, та не співставляв такі доходи з вартістю цього майна та витратами на його придбання, у своєму висновку про це не вказував. У зв'язку з цим, висновок податкового органу про те, що вартість майна ОСОБА_1, набутого нею за час перебування на посадах, передбачених пунктами 1-10 частини першої статті 2 Закону № 1682-VII, не відповідає доходам, отриманим нею із законних джерел, є передчасним.

Крім того, спірний висновок не містить жодного обґрунтування, з якої причини контролюючим органом не було враховано доводи ОСОБА_1, викладені в її поясненнях податковому органу. Зміст та правовий аналіз наданих позивачем пояснень висновок взагалі не містить.

У частині одинадцятій статті 5 Закону № 1682-VII законодавець визначив, що висновок може бути окремим предметом судового оскарження, тому таке рішення суб'єкта владних повноважень мало перевірятися судом на відповідність частини третьої статті 2 КАС України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), зокрема, чи прийняте воно обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відсутність у прийнятому суб'єктом владних повноважень рішенні посилання на докази чи обставини, покладені в його основу, а також мотивів, за яких суб'єкт дійшов тих чи інших висновків, свідчить про невідповідність такого рішення критерію обґрунтованості.

Слід ураховувати, що отримання роботодавцем висновку про результати перевірки, яким встановлено недостовірність відомостей, визначених пунктами 1 та/або 2 частини п'ятої Закону статті 5 Закону № 1682-VII, є підставою для звільнення з роботи працівника, щодо якого проводилася перевірка. Настання таких наслідків вимагає від податкового органу, який готує висновок, ретельної перевірки повідомлених особою обставин щодо наявного у неї майна.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необґрунтованість спірного висновку Чернівецької ОДПІ та наявність підстав до його скасування.

Отже, судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону, у зв'язку з чим постанова апеляційного суду підлягає скасуванню із залишенням в силі судового рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 344, 349, 352, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

постановив :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року скасувати і залишити в силі постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 11 липня 2017 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя І.Л. Желтобрюх

Судді М.І. Смокович

Т.Г. Стрелець

Судове рішення складене у повному обсязі 9 листопада 2018 року.