Справа № 524/6930/18
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2018-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 р. м. ХарківСправа № 524/6930/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Григорова А.М.

суддів: Подобайло З.Г. , Лях О.П.

за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора роти №1 батальйону патрульної поліції у м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Хоменко Євгенія Олександровича на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.10.2018, суддя Предоляк О.С., дата складення повного тексту невідома по справі № 524/6930/18

за позовом ОСОБА_2

до Інспектора роти №1 батальйону патрульної поліції у м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Хоменко Євгенія Олександровича треті особи Департамент патрульної поліції Національної поліції України

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до інспектора роти № 1 БПП у м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Хоменко Євгенія Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову зазначає, що 18 серпня 2018 року відносно ОСОБА_2 інспектором БПП у м.Кременчуці рядовим поліції Хоменко Євгенієм Олександровичем була винесена постанова про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №544216, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП та накладено штраф в сумі 255 грн. Вважає вищевказану постанову по справі про адміністративне правопорушення незаконною та такою, що порушує його права та охоронювані законом інтереси, а тому просить її скасувати. Пояснює, що правил дорожнього руху він не порушував. 18.08.2018 року їхав на автомобілі КАМАЗ 5511 д.н.з. НОМЕР_2 по просп. Лесі Українки, б. 65 в м. Кременчуці, щоб доїхати до свого місця проживання, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Зазначає, що їхав в протилежному напрямку, на який дія дорожнього знаку 3.3. «Рух вантажних автомобілів заборонено» не розповсюджується. Крім того, вказує, що при винесені постанови інспектором порушена процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема не роз'ясненні права передбачені ст. 63 Конституції України та ст.. 268 КУпАП.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19.10.2018р. позов ОСОБА_2 до інспектора роти № 1 БПП у м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Хоменко Євгенія Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задоволено. Скасовано постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 544216 від 18.08.2018, винесену інспектора роти № 1 БПП у м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Хоменком Є.О. про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП. Провадження у справі закрито .

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції інспектором роти № 1 БПП у м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Хоменком Є.О. подано апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що 18.08.2018 року інспектором роти № 1 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Хоменко Є.О. ухвалено постанову серії ЕАВ № 5442 і 6 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення гр. ОСОБА_2, до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за те, що водій ОСОБА_2 цього дня, близько 16 год. 41 хв., у м. Кременчуці, квартал 278, біля буд. 7, керуючи транспортним засобом КАМАЗ 5511, номерний знак НОМЕР_2, не виконав вимоги дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних транспортних засобів заборонено», здійснив подальший рух в зоні дії знаку, чим порушив п. 8.4 «в» ПДР України. Зазначає, що на місці зупинки транспортного засобу, яким керував позивачу було повідомлено спеціальне звання, посаду та прізвище поліцейського, про порушення вимог дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних транспортних засобів заборонено» правил зупинки, роз'яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, порядок та строки оскарження постанови, порядок та строки сплати адміністративного штрафу. Позивач не заперечував факту порушення ним вимог дорожнього знаку 3.3 ПДР України. Пояснення позивача щодо непоширення дії цього знаку на транспортні засоби, що належать громадянам, які проживають у цій зоні, не були прийняті до уваги з наступних підстав. Позивач пояснив, що проживає у АДРЕСА_1. Місце вчинення адміністративного правопорушення: м. Кременчук, квартал 278. буд. 7. Таким чином, порушуючи вимоги дорожнього знаку 3.3, позивач не рухався в напрямку зони, в якій він проживає. Крім цього, до місця проживання позивач мав можливість рухатись без порушення вимог знаку 3.3, про що йому було повідомлено на місці розгляду справи. Враховуючи викладене вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню. Враховуючи викладене просить скасувати рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.10.2018 року по справі № 524/6930/18 та прийняти постанову у справі, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до інспектора роти № 1 БПП в м. Кременчук Управління патрульної поліції в м. в Полтавській області ДПГ1 Хоменка Є.О., Департамент патрульної поліції - третя особа, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити. Розгляд справи просить провести за його відсутності.

Від позивача по справі, ОСОБА_2, через засоби електронного зв'язку, до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Також просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Окрім того, за правилами ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 268 КАС України у справах, визначених, зокрема ст. 286 КАС України, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур'єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв'язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач повідомлений про дату, час і місце розгляду справи за номером телефону, що підтверджується телефонограмою від 06.11.2018р. (а.с. 77).

Відповідач та третя особа повідомлявся на електронну адресу, яка містяться а матеріалах справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, а тому підлягають задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що згідно з постановою від 18.08.2018 серії ЕАВ №544216, водій ОСОБА_2 18.08.2018 року о 16 год. 52 хв. по вул..Лесі Українки, 65 в м.Кременчуці, керуючи транспортним засобом КАМАЗ д.н.з. НОМЕР_2, не виконав вимоги дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», здійснив подальший рух в зоні дії знаку, чим порушив п. 8.4 в. ПДР, у зв'язку з чим притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться в обов'язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 1061, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 1162, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 1644, статтею 1751 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 1811, частина перша статті 182, статті 183, 184, 1892, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п.8.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі по тексту - ПДР), регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно з п.8.4 ПДР дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи:

а) попереджувальні знаки. Інформують водіїв про наближення до небезпечної ділянки дороги і характер небезпеки. Під час руху по цій ділянці необхідно вжити заходів для безпечного проїзду;

б) знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги;

в) заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі;

г) наказові знаки. Показують обов'язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження;

ґ) інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об'єктів, територій, де діють спеціальні правила;

д) знаки сервісу. Інформують учасників дорожнього руху про розташування об'єктів обслуговування;

е) таблички до дорожніх знаків. Уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.

Пунктом 3.3 розділу 33 ПДР до заборонних знаків віднесено знак "Рух вантажних автомобілів заборонено". Забороняється рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів.

Відповідно до примітки 3.3 розділу 33 ПДР не поширюється дія знака : на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в'їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення; на вантажні автомобілі, які мають похилу білу смугу на зовнішній бічній поверхні або перевозять групи людей.

Як встановлено частиною 1 статті 122 КУпАП, порушення вимог дорожніх знаків тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ч.1 ст. 35 Закону України " Про Національну поліцію" поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об'єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України " Про Національну поліцію" поліцейський зобов'язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі статтею 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Отже, викладені в постанові по справі про адміністративне правопорушення обставини повинні чітко та однозначно свідчити про повноту та об'єктивність встановлених обставин справи та її розгляду, а також відображати конкретний склад адміністративного правопорушення, що повинно підтверджуватись відповідними доказами.

Положеннями статті 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно оскаржуваної постанови позивач скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, а саме не виконав вимоги дорожнього знаку 3.3 Рух вантажних автомобілів заборонено, здійснив подальший рух в зоні дії знаку, чим порушив п. 8.4. ПДР України.

Відповідно до ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію", полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Відповідачем не надано в судове засідання будь-яких належних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, що не дає можливості встановити факт порушення, яке заперечує позивач по справі .

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою відповідачем, як суб'єктом владних повноважень не доведено факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП та не надано до суду жодних доказів в підтвердження правомірності свого рішення.

Зокрема, відповідачем не доведено ані встановлення дорожнього знаку «Рух транспортних засобів, маса яких перевищує 13 т., заборонено» по проспекту Лесі Українки, 65 у м. Кремечуці, ані того, що 18.08.2018 о 16 год. 52 хв. позивач рухався на автомобілі КАМАЗ номерний знак НОМЕР_2 по проспекту Лесі Українки, 65 у м. Кремечуці чим порушив вимоги дорожнього знаку «Рух транспортних засобів, маса яких перевищує 13 т., заборонено».

Відеозапис події в матеріалах справи відсутній, до суду першої та апеляційної інстанції відповідачем не надавався .

Враховуючи викладене, колегія суддів вказує, що порушення позивачем пп. 3.3 розділу 33 ПДР, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 122 КУпАП, не підтверджено належними та допустимими доказами.

Позивач заперечує вчинення правопорушення, тоді як відповідач, будучи суб'єктом владних повноважень у спірних відносинах, не надав доказів правомірності прийнятого ним рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у рішенні від 26.04.2018 р. у справі № 338/855/17.

Щодо наданих Департаментом патрульної поліції знімків та карти місцевості (а.с.17-18) в районі проспекта Лесі Українки, 65, на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, колегія суддів зазначає наступне.

На зображеннях (а.с. 17, 18) взагалі не вбачається наявність провулку Грозненького м. Кременчук.

Крім того, на наданих картках місцевості (а.с.17, 19) знаходження дорожнього знаку 3.3 Рух вантажних автомобілів заборонено визначений чорною ручкою. Надані зображення належним чином не завірені. Ким, коли і яким чином виконані дані зображення з матеріалів справи не вбачається.

Теж саме стосується і карти місцевості (а.с.19), на якій хоча і відображено місце знаходження провулку Грозненького м. Кременчук, однак стрілка, яка на думку колегії суддів вказує рух транспортного засобу позивача і дорожній знак 3.3 Рух вантажних автомобілів заборонено зображені також чорною ручкою.

Крім того, зміст даної стрілки на карті не відображений.

Місце проживання позивача, АДРЕСА_1. підтверджено його пропискою (а.с.5), що не заперечується відповідачем.

Таким чином з урахуванням матеріалів справи, примітки, до дорожнього знаку 3.3 Рух вантажних автомобілів заборонено, колегія суддів не вбачається підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Доводи позивача щодо руху його транспортного засобу по проспекту Лесі Українки, 65 у м. Кремечуці, з урахуванням примітки, до дорожнього знаку 3.3 Рух вантажних автомобілів заборонено, відповідачем не спростовано. Таким чином склад порушення не є доведеним.

Також колегія суддів зазначає, що відповідно до ст.279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки.

Колегія суддів, не заперечуючи наявності у відповідача повноважень щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення без складення протоколу, відмічає, що відповідач у відповідності до п.9 ч.1 ст.31, ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» не позбавлений можливості фіксувати розгляд справи про адміністративне правопорушення за допомогою нагрудної відеокамери поліцейського.

Слід відмітити, що позивач в адміністративному позові вказує на недотримання інспектором процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, на нероз'яснення ОСОБА_3 його прав передбачені ст. 63 Конституції України та ст.268 КУпАП, ненадання позивачеві можливості надати пояснення, подавати докази та скористатися правовою допомогою.

Колегія суддів констатує, що відповідачем та третьою особою не надано доказів дотримання інспектором процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, відеозапису з нагрудної камери поліцейського, яким би спростовувались вищенаведені твердження позивача.

Враховуючи викладене, слід дійти висновку, що відповідачем не доведено дотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 та винесення оскаржуваної постанови.

Підсумовуючи вищенаведене, беручи до уваги відсутність доказів факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, та доказів дотримання відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №544216 від 18.08.2018 підлягає скасуванню.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова серії ЕАВ №544216 від 18.08.2018 року винесена з порушенням норм КУпАП, оскільки відсутні належні і допустимі докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, що в цілому свідчить про відсутність належного обґрунтування наведених в оскаржуваній постанові обставин та їх доведеність допустимими доказами.

Згідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що позивач здійснив рух з порушенням вимоги ч. 1 ст. 122 КупАП, а саме здійснив поворот ліворуч ( розворот), при цьому перетнув подвійну дорожню горизонтальну суцільну лінії розмітки, яка поділяє потоки протилежних напрямків, чим порушив п. 34.1.3 ПДР України.

Жодних належних доказів правомірності прийняття постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від відповідача не надходило .

Доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.10.2018 по справі № 524/6930/18 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) З.Г. Подобайло О.П. Лях