Справа № 1540/4755/18
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2018-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/4755/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Головного управління ДФС в Одеській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДФС в Одеській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з єдиного податку з фізичних осіб у сумі 7202,07 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрована в юридичному департаменті Одеської міської ради 09.07.2007 року за №0059878. За даними ГУ ДФС в Одеській області, ФОП ОСОБА_1 перебуває на обліку як платник податків за основним місцем обліку у ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області з 11.07.2007 року за №1445. Позивач вказав, що станом на 26.03.2018 року, відповідно до розрахунку податкового боргу, довідки про суму податкового боргу від 26.03.2018 року та інтегрованої картки платника (ІКП), податкова заборгованість ФОП ОСОБА_1 перед бюджетом по єдиному податку з фізичних осіб становить 7202,07 грн. (основний платіж). Дана заборгованість виникла в результаті не сплати ФОП ОСОБА_1 суми грошових зобов'язань, що виникли на підстави заяви про застосування спрощеної системи оподаткування від 09.03.2017 року.

Позивач зазначив, що у зв'язку з несплатою відповідачем заборгованості податковим органом було винесено податкову вимогу форми «Ф» №36729-17 від 12.12.2017 року, та 26.01.2018 року було направлено платнику рекомендованим листом.

Враховуючи, що відповідачем у добровільному порядку не сплачено заборгованість, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Ухвалою судді від 24 вересня 2018 року було прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено перше судове засідання для розгляду справи по суті на 23.10.2018 року о 10:00 год.

У судове засідання, призначене на 23 жовтня 2018 року на 10:00 годину, представник позивача не з'явився. 23.10.2018 року представник позивача надав до суду клопотання (вхід. №31527/18), відповідно до якого просив розглядати справу за його відсутності в порядку письмового провадження.

Відповідач у судове засідання також не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, судова кореспонденція повернута до суду з незалежних від суду причин, тому згідно приписів ч.11 ст.126 КАС України судова повістка вважається врученою відповідачу.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання технічними засобами, що передбачено ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець 09 липня 2007 року юридичним департаментом Одеської міської ради; номер запису про проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця: 0059878.

З 11 липня 2007 року ФОП ОСОБА_1 перебуває на податковому обліку в ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області; номер взяття на облік: 1445.

Основним видом економічної діяльності ФОП ОСОБА_1 є: «Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами» (код КВЕД 47.11).

На підставі заяви ФОП ОСОБА_1 про застосування спрощеної системи оподаткування від 09.03.2017 року, остання була переведена на спрощену систему оподаткування з 01.04.2017 року, є платником єдиного податку ІІ групи, що підтверджується заявою відповідача та реєстраційними даними платника податку, наданими відповідачем (а.с. 12, 15).

Відповідно до розрахунку податкового боргу, довідки про суму податкового боргу від 26.03.2018 року, інтегрованої картки платника (ІКП) та довідки про суму податкового боргу, податкова заборгованість ФОП ОСОБА_1 перед бюджетом по єдиному податку з фізичних осіб становить 7202,07 грн. (а.с. 8-11).

Як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку з несплатою узгодженої суми грошового зобов'язання, відповідачу направлялась податкова вимога форми "Ф" від 12 грудня 2017 року №36729-17 на суму податкового боргу 1128,27 грн. (а.с. 13).

Враховуючи, що відповідачем самостійно заборгованість по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 7202,07 грн. не сплачено, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах , встановлених законом.

Згідно з п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

У відповідності з п. 295.1 ст. 295 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

Згідно п. 295.2 ст. 295 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.

Відповідно до пп. 14.1.175 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України).

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.4 ст. 59 Податкового кодексу України).

Згідно п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Після надіслання відповідачу податкової вимоги на суму 1128,27 грн., податковий борг повністю погашено не було та він збільшився до 7202,07 грн., і відповідно до п.59.5 ст.59 ПК України податкова вимога додатково не надсилалася.

Відповідно до п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

За приписами п. 41.2 ст. 41 Податкового кодексу України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження (п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України).

Виходячи з приписів наведених норм Податкового кодексу України (п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20 та п.41.2 ст.41 Податкового кодексу України) позивач є тим контролюючим органом, на який покладено обов'язок здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу платниками податків. Тому звернення позивача до суду з даним позовом мотивоване виконанням ним функцій і повноважень контролюючого органу у сфері справляння податків і зборів.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджено існування у відповідача податкового боргу у розмірі 7202,07 грн., доказів самостійної його сплати відповідачем до суду не надано, відтак, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України, при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, ч.2 ст.139, ч.9 ст.205, ч.4 ст.229, ст.ст. 241-246, п.15.5 ч.1 розділу VII КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Головного управління ДФС в Одеській області (адреса: 65044, м.Одеса, вул. Семінарська, буд. 5, ) - задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (адреса: 65006, АДРЕСА_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, суму заборгованості з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 7202,07 грн. (сім тисяч двісті дві гривні сім копійок) на бюджетний рахунок - 5009, отримувач - УК у м. Одесі/Суворівський р-н/18050400, код 38016923, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), МФО 899998.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до П'ятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд з одночасним поданням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Андрухів

.