Справа № 804/2593/16
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2018-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

05 листопада 2018 року

м. Дніпро

справа № 804/2593/16

Суддя Третього апеляційного адміністративного суду Чепурнов Д.В., перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року у справі № 804/2593/16 за адміністративним позовом Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року адміністративний позов КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради задоволено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби подав апеляційну скаргу.

При перевірці матеріалів справи було встановлено, що апеляційну скаргу подано з порушенням вимог встановлених ч.1 ст.295 КАС України, оскільки скаргу подано з порушенням строку, визначеного законом.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2018 року апеляційну скаргу Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року у справі № 804/2593/16 – повернуто скаржнику. (Т.2 а.с. 135).

Крім того, ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2018 року апеляційну скаргу Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року у справі № 804/2593/16 – повернуто скаржнику. (Т.2 а.с. 147)

Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби втретє звернувся з апеляційною скаргою.

З 15.12.2017 р. набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України у новій редакції згідно Закону від 03.10.17р. № 2147-VIII.

Відповідно до частини 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 15.12.2017 року, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до п.п. 13 Розділ VII Перехідних положень КАС України (у редакції чинній з 15.12.2017) судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання ним чинності.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 186 КАС України (в редакції чинній на час винесення оскаржуваного судового рішення), апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови в порядку письмового провадження апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Оскаржена постанова прийнята Дніпропетровським окружним адміністративним судом в порядку письмового провадження 14 грудня 2017 року.

Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення, що міститься в матеріалах справи, копія оскарженої постанови була отримана представником відповідача 28 березня 2018 року (Т.2 а.с. 102). Таким чином, десятиденний строк на оскарження постанови суду першої інстанції сплинув 07 квітня 2018 року.

20 жовтня 2018 року Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби втретє звернувся, засобами поштового зв’язку, з апеляційною скаргою.

З наведеного вбачається, що апеляційна скарга скаржника подана з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Заявником апеляційної скарги було подано клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду, яке мотивовано тим, що перша апеляційна скарга була подана ними із дотримання строків на апеляційне оскарження та була повернута судом апеляційної інстанції з огляду на неповну сплату судового збору. При цьому, скаржником при поданні повторної апеляційної скарги сплачено судовий збір, що є усуненням недоліків первинної апеляційної скарги.

Розглянувши вказане клопотання, приходжу до висновку про безпідставність та необґрунтованість останнього, з огляду на наступне.

У пункті 74 рішення Європейського Суду з прав людини “Лелас проти Хорватії” Суд звертав увагу на те, що “держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов'язків. Іншими словами, ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу”.

У справі “Рисовський проти України” Європейський Суд з прав людини “... підкреслює особливу важливість принципу “належного урядування”. Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок … і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси…”.

Тобто, виходячи з принципу “належного урядування”, державні органи загалом, і податкові органи зокрема, зобов'язати діяти вчасно та в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно (у даному випадку - за рахунок платника податку у зв'язку з порушенням принципу остаточності судового рішення, прийнятого на користь такого платника податку).

Таким чином, неспроможність відповідача належним чином організувати фінансування витрат на оплату судового збору, не може бути визнана поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження.

Таку ж позицію висловив і Верховний Суд в постанові від 15.05.2018 року (справа № 804/2979/17).

Таким чином, Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби слід навести інші поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження, якщо такі є.

Згідно з частиною 2 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на час постановлення цієї ухвали) до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу, тобто суддя, встановивши, невідповідність матеріалів поданої скарги вимогам, встановленим цим Кодексом, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху.

Відповідно до частини 3 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

Враховуючи зазначене, вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без руху та повідомити про це скаржника, надавши строк для усунення недоліків, а саме: Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби втретє має надати нове клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з наведенням інших поважних причини пропуску ним строку на апеляційне оскарження, якщо такі є.

Керуючись ст. 298 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року у справі № 804/2593/16, зазначені Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби в поданому клопотанні.

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року у справі № 804/2593/16 - залишити без руху та надати строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення вищезазначеного недоліку.

Копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху направити особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя Д.В. Чепурнов