Справа № 640/18559/18
Суддя: Аверкова В.В.
Дата ухвалення: 2018-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

12 листопада 2018 року м. Київ № 640/18559/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Аверкова В.В., ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї матеріалами

за позовом ОСОБА_1

до 1) Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації;

2) Комісії з питань захисту дитини Деснянської районної у місті Києві

державної адміністрації

треті особи 1) ОСОБА_2;

2) ОСОБА_3;

3) ОСОБА_4

про визнання протиправними та скасування рішення та висновку

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту-позивач) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації, Комісії з питань захисту дитини Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань захисту дитини Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації від 04 жовтня 2018 року щодо участі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у спілкуванні та вихованні дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2;

- визнати протиправним та скасувати висновок Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації від 17 жовтня 2018 року №102/03/31-9448 щодо участі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у спілкуванні та вихованні дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" у рішенні від 12.10.1978 вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з &?р;…&?н; питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів &l6;…&?в;". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Частиною першою статті 19 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Частиною другою статті 157 Сімейного кодексу України передбачено право того із батьків, хто проживає окремо від дитини, на особисте спілкування з нею.

Відповідно до частини першої статті 19 Сімейного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування.

Статтею 158 Сімейного кодексу України, передбачено вирішення органом опіки та піклування спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї.

У даному випадку оскаржувані позивачем рішення та висновок прийняті відповідачами на підставі статті 158 Сімейного кодексу України і стосуються вони визначення способу участі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у вихованні малолітніх дітей у певному порядку.

Отже, спірні правовідносини виникли у сфері сімейних відносин та стосуються правомірності рішення органу опіки та піклування при вирішенні спору щодо участі у вихованні дитини одного з батьків, хто проживає окремо від неї.

Відповідно до частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Частинами другою та третьою статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, про відмову у відкритті провадження у справі суддя постановляє ухвалу не пізніше п'яти днів з дня надходження позовної заяви. Копія ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надсилається особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді.

Відповідно до частини п'ятої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Таким чином, з огляду на характер спірних правовідносин, які виникли у зв'язку з вирішенням органом опіки та піклування спору щодо участі у вихованні дитини одного з батьків, хто проживає окремо від неї, а також на те, що захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із сімейних відносин, здійснюється у визначеному Цивільно-процесуальним кодексом України порядку, суд дійшов висновку, що дана справа підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Керуючись частиною першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження по справі.

2. Копію ухвали разом з позовною заявою, усіма доданими до неї матеріалами та квитанцію від 02 листопада 2018 року №ПН540 надіслати позивачам.

3. Роз'яснити позивачу, що розгляд такої справи віднесено до юрисдикції районного суду та має розглядатись в порядку цивільного судочинства.

4. Роз'яснити позивачу, що повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Аверкова