Справа № 263/5435/16-а
Суддя: Шатілова Л. Г.
Дата ухвалення: 2016-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2016 року суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання дій УПФУ в Жовтневому районі м. Маріуполя неправомірними та зобовязання поновити виплату пенсії. Вказала, що вона є пенсіонером, знаходиться на обліку в УПФУ в Жовтневому районі м. Маріуполя, з 10.03.2014 року як держслужбовцю їй було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу». На даний час вона працює в Управлінні праці та соціального захисту населення Жовтневого району м. Маріуполя на посаді головного спеціаліста. З 01.04.2015 року виплата пенсії їй була припинена, у звязку з цим вона звернулася до відповідача з письмовою заявою. Відповідач у своїй відповіді від 13.04.2016 року № 11462/03 послався на положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII (далі Закон 213), яким внесені зміни, зокрема, й до статті 37 Закону України «Про державну службу». Відповідно до внесених змін до ст.37 вказаного Закону тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року особам, на яких поширюється дія цього Закону, у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про державну службу», «Про статус народного депутата України», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цієї статті, тимчасово не виплачуються. Із вказаними доводами відповідача вона не погоджується, вважає дії відповідача незаконними, та просить визнати такі дії відповідача з 01.04.2015 року неправомірними та поновити їй виплату пенсії раніше призначеної пенсії за віком з 28.10.2015 року по 31.12.2015 року та з 01.06.2016 року, а також стягнути на її користь витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою суду від 29.04.2016 року при відкритті провадження у справі було залишено без розгляду позовні вимоги позивача за період з 01.04.2015 року по 27.10.2015 року на підставі вимог ст. 99 КАС України.

Від відповідача до суду надійшли письмові заперечення на позов, з яких вбачається, що позивачка дійсно перебуває на обліку в УПФУ в Жовтневому районі м. Маріуполя та їй з 10.03.2014 року призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». З 01.04.2015 року набрав чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII у звязку з чим виплата позивачці пенсії була правомірно припинена. З 01.01.2016 року до 31.12.2016 року відповідно до Закону України № 911- 19 від 16.01.2016 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесені зміни до абзацу 1 та 2 частини 4 статті 37 «Про державну службу»: «тимчасово з 01.01.2016 року до 31.12.2016 року особам (крім інвалідів 1 та II груп, інвалідів III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених Законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус судів», призначенні пенсії/щомісячне грошове утримання не виплачуються». Після звільнення з місця роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. Крім того З 01.05.2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» в новій редакції, в якому врегульовані питання щодо пенсійного забезпечення державного службовця. Так, стаття 90 цього Закону передбачає, що Пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування". За таких обставин, вважають вимоги позивачки, щодо визнання дій УПФУ в Жовтневому районі м. Маріуполя неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії безпідставним, а тому у задоволенні позову просили відмовити повністю.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пенсійне забезпечення громадян України, в тому числі порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення", Законом України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" та іншими нормативно-правовим актами.

02.03.2015 року був прийнятий Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" №213 -VIII від 02.03.2015р., який набрав чинності з 01.04.2015 року (далі Закон 213).

Вказаним Законом 213 (п.5 розділу 1) внесені зміни зокрема й до ст. 37 Закону України "Про державну службу", згідно яких тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам, на яких поширюється дія цього Закону, у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про державну службу», «Про статус народного депутата України», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цієї статті, не виплачуються.

Станом на 1 квітня 2015 року посада, на якій працює позивачка, дійсно давала право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених спеціальним законом - Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим відповідачем було обґрунтовано припинено виплату їй пенсії з 1 квітня 2015 року.

Проте, відповідно до пункту 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону № 213 у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону № 213 закон щодо призначення спеціальних пенсій прийнятий не був до 1 червня 2015 року, тому з 1 червня 2015 року втратили чинність, зокрема, й норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення за вислугою років держслужбовців за цим Законом, і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються. На даний час особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», пенсія призначається на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з 1 червня 2015 року посада, на якій працює позивачка, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених спеціальним законом - Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим відпали передбачені ст.37 Закону України «Про державну службу» (в редакції Закону 213) підстави для невиплати пенсії позивачці, призначеної відповідно до вказаного Закону. З 1 червня 2015 року перешкоди для виплати позивачці раніше призначеної пенсії відсутні, у тому числі і з 01.01.2016 року.

При цьому суд не бере до уваги посилання представника відповідача на нову редакцію Закону України «Про державну службу», який набрав чинності 01.05.2016 року, оскільки спірні правовідносини виникли раніше набрання чинності цим Законом, а відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України, закони та нормативні акти не мають зворотної сили в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь позивачки ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 22, 46, 58 Конституції України ст.ст. 94, 128, 158, 161, 162, 163 КАС України, ст.37 Закону України «Про державну службу», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" №213 -VIII від 02.03.2015р.,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області щодо припинення ОСОБА_2 виплати пенсії за віком з 28.10.2015 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області поновити ОСОБА_2 виплату раніше призначеної пенсії за віком з 28.10.2015 року по 31.12.2015 року та з 01.06.2016 року.

Стягнути на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області судовий збір у розмірі 551 гривня 20 копійок.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя Л.Г. Шатілова