Справа № 804/1854/17
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2018-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

13 листопада 2018 року м. Дніпросправа № 804/1854/17

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Дурасової Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 червня 2017 року (суддя Царікова О. В.) за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною і скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову першого заступника начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Тимченко Л. В. від 27.02.2017 року № 14/4.4-4/142 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами, якою накладено штраф на фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 у розмірі 3200 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на момент проведення перевірки відсутній нормативно-правовий акт, який би закріплював обов'язок фізичної особи - підприємця вести особисті картки (форми П-2) за умовами, визначеними Інструкцією № 58. Стосовно попереднього медичного огляду працівників, то відповідно до вимог чинного законодавства машиніст-тракторист, тракторист-машиніст, водій повинні проходити періодичні медичні огляди, на підтвердження проходження яких перевіряючому надані відповідні медичні довідки. За викладених обставин, позивачем не допущено порушень вимог чинного законодавства, тому постанова від 27.02.2017 №14/4.4-4/142 є необгрунтованою та підлягає скасуванню.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.06.2017 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Державної служби України з питань праці від 27.02.2017 №14/4.4-4/142 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами, за якою накладено штраф на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 у розмірі 3200,00 грн.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що наказ Державного комітету статистики України та Міністерства оборони України від 25.12.2009 року №

495/656 «Про затвердження Інструкції з організації ведення військового обліку військовозобов'язаних і призовників в органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях і навчальних закладах» є обов'язковим до виконання органами державної влади та їх територіальними підрозділами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями всіх форм власності, громадянами. Облікові документи, зокрема особова картка форми П-2 (П-2ДС) та особова справа є найважливішими та необхідними документами для визначення стажу роботи щодо призначення пенсій, при оформленні дубліката трудової книжки в разі її втрати, в інших випадках. Тому твердження, що наказ № 495/656 від 25.12.2009 року в розумінні статті 4 КЗпП України не є частиною трудового законодавства, є безпідставним.

Також позивачем не надано будь-якого підтвердження ведення спрощеного обліку та звітності, при цьому до матеріалів справи долучені копії особових карток працівників, заведених та не заповнених належним чином. Вказане спростовує твердження про спрощену систему ведення документообігу позивачем.

Крім того, згідно з пунктом 1.3 Порядку № 246, обов'язкові попередній (під час прийняття на роботу) і періодичні (протягом трудової діяльності) медичні огляди проводяться для працівників, зайнятих на важких роботах, роботах зі шкідливими чи небезпечними умовами праці або таких, де є потреба у професійному доборі, та щорічно для осіб віком до 21 року. Пунктом 2.14 Порядку № 246 встановлено, що працівники транспортних засобів проходять попередні (періодичні) медичні огляди, як працівники, зайняті на важких роботах, роботах зі шкідливими чи небезпечними умовами праці, з урахуванням специфіки діяльності, шкідливих та небезпечних факторів виробничого середовища і трудового процесу. Отже, законодавством встановлено обов'язкове проведення попереднього, під час прийняття на роботу, медичного огляду для працівників транспортних засобів, тому висновок про необхідність проходження працівниками транспортних засобів лише періодичних медичних оглядів такої категорії працівників, є необґрунтованим.

Оскільки Державна служби України з питань праці діє, зокрема і через Управління Держпраці у Дніпропетровській області, тому відповідно до пункту 20 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», відповідач звільняється від сплати судового збору в усіх судових інстанціях.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Позивач в судове засідання не прибув, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Матеріалами справи підтверджено, що Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області згідно направлення на проведення перевірки від 06.02.2017 №13-4.4-4 у період з 07.02.2017 по 08.02.2017 проведено позапланову перевірку додержання вимог законодавства про працю фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1, під час якої здійснено перевірку додержання законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин у фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на підставі листа Управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області від 21.11.2016 №5459/04/07.

Результати перевірки оформлені актом перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 08.02.2017 №14/4.4-4.

Як зазначено в акті від 08.02.2017 №14/4.4-4 в ході позапланової перевірки встановлено наступні порушення:

- вимог п.2.5. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці, Мінюсту і Мінсоцзахисту від 29.07.1993 №58, а саме: в особових картках працівників (форми №П-2) ОСОБА_3., ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 не зазначені підстави - номер наказу про прийняття на роботу, одночасно відсутні підписи вказаних осіб в особових картках (форми П-2) про ознайомлення з записом про прийом на роботу. В особовій картці звільненого працівника ОСОБА_7 не зазначено підставу - номер наказу про прийняття на роботу, відсутній підпис в особовій картці (форми П-2) про ознайомлення з записом про прийом на роботу та відсутній запис про дату і причину звільнення;

- вимог ст. 169 КЗпП України - не проведено попередній (при прийнятті на роботу) медичний огляд працівників, яких прийнято на виконання робіт: ОСОБА_6 - машиніста-тракториста з 01.09.2016, ОСОБА_5 - тракториста-машиніста з 03.10.2016, ОСОБА_3 - водія з 03.10.2016.

На підставі акта перевірки від 08.02.2017 №14/4.4-4 першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Тимченко Л.В. 27.02.2017 прийнято постанову №14/4.4-4/142 якою накладено на фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 штраф у розмірі 3200 гривень.

Кодекс законів про працю України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини.

Законодавство про працю встановлює високий рівень умов праці, всемірну охорону трудових прав працівників. (стаття 1 Кодексу законів про працю України)

Законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. (стаття 3 Кодексу законів про працю України)

Законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. (стаття 4 Кодексу законів про працю України)

За приписами частини1, 2, 5 статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п'ять днів. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок ведення трудових книжок працівників, регламентований Інструкцією, яка затверджена спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (Інструкція № 58).

Згідно з пунктом 1.1 Інструкції № 58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п'ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

З кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про призначення на роботу, переведення і звільнення, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний ознайомити працівника під розписку в особистій картці (типова відомча форма N П-2, затверджена наказом Мінстату України від 27 жовтня 1995 р. N 277), в якій має повторюватися відповідний запис з трудової книжки (вкладиша). (пункт 2.5 Інструкції № 58)

Трудові книжки працівників, які працюють на умовах трудового договору у фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності без створення юридичної особи з правом найму, та фізичних осіб, які використовують найману працю, пов'язану з наданням послуг (кухарі, няньки, водії тощо), зберігаються безпосередньо у працівників. (пункт 2.21-1 Інструкції № 58)

На момент здійснення перевірки єдиним документом, яким затверджено типову форму первинного обліку працівника № П-2 «Особова картка працівника» є наказ Державного комітету статистики України та Міністерства оборони України від 25.12.2009 р №495/656 «Про затвердження Інструкції з організації ведення військового обліку військовозобов'язаних і призовників в органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях і навчальних закладах».

Відповідно до вказаного наказу Державного комітету статистики України та Міністерства оборони України від 25.12.2009 №495/656 він прийнятий у відповідності до вимог статтей 4, 14, 18 Закону України «Про державну статистику» та статей 33, 34 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», враховуючи положення статей 80, 81, 95 Цивільного кодексу України, частини восьмої статті 19 та статті 55 Господарського кодексу України та пунктів 5, 10 Положення про військовий облік військовозобов'язаних і призовників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.06.1994 № 377.

Згідно з абз. 3 пункту 9 Положення про Державну службу статистики України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2014 р. N 481, накази Держстату, видані в межах повноважень, передбачених законом, є обов'язковими до виконання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами.

За викладених обставин,колегія суддів дійшла висновку, що ведення облікової картки працівника є обов'язковим, в тому числі і для фізичних осіб-підприємців, тому в акті перевірки вірно зазначено про порушення, допущені відповідачем щодо не зазначення в особових картках працівників (форми №П-2) ОСОБА_3., ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 підстави - номер наказу про прийняття на роботу, одночасно відсутні підписи вказаних осіб в особових картках (форми П-2).

За приписами пункту 291.2 статті 291 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

При цьому, вказана норма не звільняє позивача від обов'язку ознайомити працівника під розписку в особистій картці (типова відомча форма N П-2, затверджена наказом Мінстату України від 27 жовтня 1995 р. N 277), в якій має повторюватися відповідний запис з трудової книжки (вкладиша), згідно з приписами пункту 2.5 Інструкції № 58, яка не містить виключень з огляду на спрощену систему оподаткування.

Щодо допущення позивачем порушення вимог статті 169 КЗпП України, колегія суддів зазначає наступне.

Власник або уповноважений ним орган зобов'язаний за свої кошти організувати проведення попереднього (при прийнятті на роботу) і періодичних (протягом трудової діяльності) медичних оглядів працівників, зайнятих на важких роботах, роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці або таких, де є потреба у професійному доборі, а також щорічного обов'язкового медичного огляду осіб віком до 21 року.

Перелік професій, працівники яких підлягають медичному оглядові, термін і порядок його проведення встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони праці. (стаття 169 Кодексу законів про працю України)

Пунктом 2.14 Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 21 травня 2007 року № 246, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 липня 2007 року за N 846/14113, встановлено, що працівники транспортних засобів проходять попередні (періодичні) медичні огляди як працівники, зайняті на важких роботах, роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці, з урахуванням специфіки діяльності, шкідливих та небезпечних факторів виробничого середовища і трудового процесу, окрім тих, які підлягають оглядам відповідно до наказу МОЗ та МВС України від 05.06.2000 N 124/345 «Про затвердження Положення про медичний огляд кандидатів у водії та водіїв транспортних засобів», зареєстрованого в Мін'юсті 18.07.2000 за N 435/4656.

За викладених обставин, обов'язкове проведення попереднього (під час прийняття на роботу) медичного огляду для працівників транспортних засобів визначено нормами чинного законодавства, тому колегія суддів вважає вірним висновок контролюючого органу щодо порушення позивачем вимог статті 169 КЗпП України.

Відповідно до абз. 8 частини 2 статті 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини, у розмірі мінімальної заробітної плати.

За викладених обставин, на підставі акту перевірки, у зв'язку з порушенням позивачем пункту 2.5 Інструкції № 58 та статті 169 КЗпП України, посадовою особою Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області прийнято постанову № 14/4.4-4/142 від 27.02.2017 року про накладення на фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, тому підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставин, що мають значення для справи, допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 317, 321,322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 червня 2017 року - скасувати.

У задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною і скасування постанови відмовити.

Постанова набирає законної сили з 13.11.2018 року та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 14.11.2018.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя Ю.В. Дурасова