Справа № 285/3516/18
Суддя: Сташків Т. Б.
Дата ухвалення: 2018-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/3516/18

провадження у справі №2-а/0285/97/18

09 листопада 2018 року м. Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Сташківа Т.Б., за участі секретаря судового засідання Медяної І.В. та осіб, які беруть участь у справі:

позивача: не прибув

відповідача: не прибув,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону УПП в Житомирській області ДПП про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

24.09.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить скасувати постанову серії ГБ № 329002 від 14.09.2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 152-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 гривень, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначив, що 14.09.2018 року відносно нього відповідачем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку з порушенням вимог ПДР та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмір 1020 грн. Із зазначеною постановою ОСОБА_1 не погоджується і вважає, що вона не відповідає вимогам закону та підлягає скасуванню з наступних підстав. Дійсно, 14.09.2018 року він знаходився за адресою вул. Покровська, 96 в м. Житомир, в`їзджаючи на паркову був змушений заїхати на місце для парковки інвалідів, для того щоб звідти виконати маневр «діагональної парковки заднім ходом» з метою здійснення паркування на дозволеному місці. Згідно ПДР України знак 5.38 разом із табличкою 7.17 не забороняється зупинку в даних місцях, забороняється лише стоянку. Час вимушеної зупинки не перевищив дві хвилини, тому це не являється стоянкою. Однак пояснення ОСОБА_1 до уваги відповідача взяти не були. Відповідачем не були вжиті заходи щодо повного, всебічного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, а тому винесена постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

В судовому засіданні 23.10.2018 ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні 23.10.2018 року пояснив, що був присутній в автомобілі сина ОСОБА_1 та підтвердив обставини, викладені в позовній заяві.

В судове засідання 9.11.208 року позивач не прибув, подав заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не прибув повторно, про день та час судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав.

Заслухавши думку позивача, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ГБ № 329002 від 14.09.2018 року, якою встановлено, що ОСОБА_1, 14.09.2018 року о 12 год. 00 хв. в м. Житомир, вул. Покровська, 95, здійснив паркування транспортного засобу на місцях призначених для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, водієм, який не має документів про наявність у нього чи в одного з пасажирів інвалідності, за що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 152-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн. (а.с.3).

Частиною 6 ст. 152-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за паркування транспортного засобу на місцях, призначених для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, водієм, який не має документів про наявність у нього чи в одного з пасажирів інвалідності (крім явно виражених ознак інвалідності).

Під час розгляду справи щодо оскарження позивачем вищезазначеної постанови, судом на виконання вимог КАС України перевірено, чи прийнята вона: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, із якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права позивача на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Згідно п. 4.2 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 77 від 26 лютого 2009 року, до протоколу про адміністративне правопорушення необхідно долучати письмові пояснення свідків правопорушення, у разі їх наявності, чого не було зроблено відповідачем.

Відповідачем до постанови в справі про адміністративне правопорушення від 14.09.2018 року не було надано та/або зазначено про наявність будь-яких фактичних даних, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, з наданих відповідачем доказів не можливо встановити склад правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 152-1 КУпАП.

За таких обставин, судом встановлено, що відповідачем при підготовці до розгляду та при розгляді справи про адміністративне правопорушення було не повністю з'ясовані всі його обставини, зокрема, чи мав місце факт вчинення позивачем правопорушення і чи винний позивач у його вчиненні та чи підлягає він адміністративній відповідальності, чи є пом'якшуючі та/або обтяжуючі відповідальність обставини, які повинні були враховуватись при накладенні адміністративного стягнення.

За змістом ст. 77 КАС України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Позивач заперечує вчинення ним правопорушення, оскільки він не є суб'єктом даного правопорушення і правила забезпечення безпеки дорожнього руху ним не були порушені.

Відповідач покладений на нього обов'язок не виконав - не надав суду жодних доказів, які б підтверджували правомірність його рішень, для надання пояснень суду у судове засідання не прибув.

Відтак, суд ставить під сумнів відповідність обставин, викладених в постанові про адміністративне правопорушення, дійсним обставинам справи.

За таких обставин, враховуючи відсутність доказів, які підтверджують наявність події і складу адміністративного правопорушення, а також те, що відповідачем не були вжиті заходи щодо повного, всебічного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72-76, 243, 246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серія ГБ № 329002 від 14 вересня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 152-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 (одна тисяча двадцять) гривень - скасувати.

Провадження у справі закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвалу суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень КАС України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області.

Суддя Т.Б. Сташків