Справа № 822/2224/18
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2018-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/2224/18

Головуючий у 1-й інстанції: Майстер П.М.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

13 листопада 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Граб Л.С. Гонтарука В. М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2018 року (повний текст якого складено 10 вересня 2018 року у м. Хмельницькому) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у липні 2018 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до суду, в якому просив: зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича включити дані про рахунок ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) НОМЕР_2, відкритий в ПАТ "Банк Михайлівський" згідно договору від 12.04.2016 року №980-050-000001509 до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у Публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на суму 30000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушені його права як вкладника банку у випадку ліквідації останнього на отримання відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки відповідачем безпідставно не було включено дані про його рахунок до переліку рахунків, за якими вкладник має право на таке відшкодування коштів.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення справи. Так, апелянт зазначив, що судом першої інстанції не надано належної оцінки щодо відсутності передбачених Законом підстав для визнання нікчемним правочину щодо перерахунку коштів 19.05.2016 ТОВ "ІРЦ" на його рахунок у ПАТ "Банк Михайлівський", а висновки суду про те, що договір від 12.04.2016 №980-050-000001509 укладений між ним та ПАТ "Банк Михайлівський" не є договором банківського вкладу, а тому не підпадає під гарантії, зазначені у Законі України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є помилковим.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2018 року колегією суддів у складі судді-доповідача Загороднюка А.Г., суддів Драчук Т.О., Полотнянка Ю.П. було відкрито провадження у даній справі.

На виконання Указу Президента України від 28.09.2018 №296/2018, головою Вінницького апеляційного адміністративного суду прийнято розпорядження № 433 від 29.09.2018 року, відповідно до якого адміністративні справи, що перебували в провадженні Вінницького апеляційного адміністративного суду передано до Сьомого апеляційного адміністративного суду, здійснено повторний автоматизований розподіл невирішених судових справ.

За результатами повторного автоматизованого розподілу згідно з ст. 31 КАС України головуючим суддею (суддею-доповідачем) визначено - Білу Л.М., суддів - Граб Л.С., Гонтарука В.М.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року справу призначено до розгляду в у відкритому судовому засіданні вказаним вище складом суду.

Відповідач та третя особа не скористалися правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час, та місце апеляційного розгляду справи, повноважних представників в судове засідання не направили.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

За таких умов, згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, 12.04.2016 між ПАТ "Банк Михайлівський" (Банк) та ОСОБА_2 (Клієнт) було укладено договір №980-050-000001509 банківського рахунку "Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)."

Згідно вказаного договору Банк відкриває Клієнту на його ім'я поточний рахунок НОМЕР_2 в гривні для зберігання грошей Клієнта і здійснює його розрахунково-касове обслуговування за допомогою платіжних документів.

12.04.2016 між ОСОБА_2 та ТОВ "Кредитно - інвестиційний центр" було укладено договір №980-050-000220351, тип договору "Суперкапітал" (інвестиційний, з виплатою процентів щомісячно).

Відповідно до умов вказаного договору ОСОБА_2 передає у власність ТОВ "Кредитно - інвестиційний центр" грошові кошти в сумі 30000,00 грн. на строк не більше 181 день з виплатою 33,54 % річних.

19.05.2016 з рахунку ТОВ "Кредитно - інвестиційний центр" на рахунок ОСОБА_2 у ПАТ "Банк Михайлівський" було перераховано 30000,00 грн. з призначенням платежу "повернення коштів згідно з договором №980-050-000220351 від 12.04.2016 року", що підтверджується довідкою від 19.06.2018 ПАТ "Банк Михайлівський" (ліквідація) про стан рахунку НОМЕР_2, копія якої міститься в матеріалах справи.

На підставі рішення Національного банку України від 23.05.2016 № 14/БТ "Про віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23.05.2016 за № 812 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

Розпочато процедуру виведення ПАТ "Банк Михайлівський" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 23.05.2016 по 22.06.2016 включно та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" - провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ірклієнка Юрія Петровича.

Наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" Ірклієнка Юрія Петровича №27/1 від 24.05.2016р. створено комісію по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України № 124-рш від 12.07.2016 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 1213 від 12.07.2016 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень ліквідатора банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" з 13.07.2016 по 12.07.2018 та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ірклієнка Юрія Петровича строком на 2 роки з 13.07.2016 по 12.07.2018.

Наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" Ірклієнка Юрія Петровича №2 від 13.07.2016 продовжено роботу комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними на строк 6 місяців з дня початку ліквідаційної процедури ПАТ "Банк Михайлівський".

Рішенням виконавчої дирекції Фонду №1702 від 01.09.2016 призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" та делеговано всі повноваження ліквідатора банку Волкову Олександру Юрійовичу з 05.09.2016.

В подальшому, позивач звертався до банків-агентів щодо включення даних про його рахунок до переліку рахунків, однак отримував відмову з мотивів відсутності його даних в Загальному Реєстрі вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

На свій запит про стан рахунку, 19.06.2018 ОСОБА_2 отримав довідку від ПАТ "Банк Михайлівський про стан рахунку, згідно якої 19.05.2016 на його рахунок здійснено переказ коштів на загальну суму 30000,00 грн., переказ коштів (транзакція), здійснені на рахунок № 4502 TOB "Кредитно- інвестиційний центр". Також у вказаній довідці зазначено, що вказаний правочин визнаний нікчемним в силу положень ст.215 Цивільного кодексу України, та п.п.7-9 ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що договір між ОСОБА_2 та ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" від 12.04.2016 №980-050-000220351 укладений без участі ПАТ "Банк Михайлівський" як повіреного, а кошти, що вносились та отримувались за таким договором не є вкладами в розумінні Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Колегія суддів не погоджується з позицією суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб регулюються Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23 лютого 2012 року № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI в редакції чинній на момент спірних правовідносин).

Положеннями ч. 1 ст. 3 Закону № 4452-VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень.

При цьому, нарахування відсотків за вкладами припиняється в останній день перед початком процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Аналогічні положення містить розділ ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затверджене рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14.

В силу вимог ч. 2 ст. 38 Закону № 4452-VI, протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду забезпечує перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті. При цьому, вичерпний перелік підстав, за наявності яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, встановлено ч. 3 ст. 38 цього Закону.

Згідно з ч .2 ст. 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує, зокрема: - перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; - перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону.

Аналіз вказаних правових норм дає підстави вважати, що уповноважена особа Фонду наділена повноваженнями проводити перевірку дійсності правочинів та реагувати відповідним чином при виявленні серед них нікчемних.

Колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що право відповідача відносити провочини до нікчемних не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину. Одного лише твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно, у випадку який розглядається, нівелюється протилежним твердженням особи про дійсність вкладу.

Так, відповідно до п.п. 7-9 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, з таких підстав: банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Однак, судова колегія зазначає, що висновки суду першої інстанції про те, що виконуючи 19 травня 2016 року платіжні документи ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" з перерахування коштів на рахунки 2445 фізичних осіб у сумі 206980863,90 грн. Банк здійснив операції, з порушенням вимог законодавства, що призвели до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, що є ознакою нікчемності правочину згідно з п. 9 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI є помилковими, оскільки станом на 19 травня 2016 року зазначені кошти на момент прийняття рішення Правління НБУ від 23 травня 2016 року №14/БТ "Про віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних" вже перебували на поточних рахунках позивача у ПАТ "Банк Михайлівський".

Таким чином, судом першої інстанції не взято до уваги ту обставину, що на дату запровадження в Банку тимчасової адміністрації кошти, які позивач передавав в позику ТОВ "ІРЦ" вже обліковувалися на його розрахунковому рахунку в банку, що не підпадає під вимоги п. 9 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI.

Водночас, положеннями ч. 1 ст. 1066 ЦК України визначено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з ч. 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Оскільки повернення ТОВ "ІРЦ" коштів на поточний рахунок позивача у ПАТ "Банк Михайлівський" було здійснено 19 травня 2016 року, то колегія суддів вважає, що зазначені кошти на момент прийняття рішення Правління НБУ від 23 травня 2016 року №14/БТ "Про віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних" перебували на поточних рахунках позивача у ПАТ "Банк Михайлівський".

Крім того, з метою захисту прав фізичних осіб, які були ошукані за посередництвом банку, в тому числі і клієнтів ПАТ "Банк Михайлівський", та унеможливлення мультиплікації таких схем у майбутньому Верховною Радою України 15 листопада 2016 року прийняті зміни до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до п. 15 Прикінцевих Положень Закону України № 4452-VI, внесеного Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" від 15.11.2016 № 1736-VIII, який вступив в силу 19.11.2016, передбачено, що до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.

Між тим, суд апеляційної інстанції приймає зауважує, що в матеріалах адміністративної справи відсутні докази повідомлення банком позивача під розпис про непоширення на кошти, які перераховувались позивачем на рахунок ТОВ "ІРЦ" відповідних гарантій.

Згідно з абз. 2 п. 15 Перехідних положень Фонд гарантування вкладів фізичних осіб зобов'язано ретельно вивчити документи щодо кожної фізичної особи, яку прирівняно до вкладника і кошти якої прирівняні до вкладу цим пунктом, і не пізніше 20 робочих днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" розпочати за рахунок коштів Фонду у межах суми відшкодування, визначеної частиною першою статті 26 цього Закону, виплату відшкодування коштів фізичним особам, які набули право на таке відшкодування у зв'язку з їх прирівнянням до вкладників.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що кошти, які надійшли від ТОВ "ІРЦ" на поточний рахунок позивача, у розумінні Закону є вкладом, а ОСОБА_2 прирівнюється до вкладника та має право на відшкодування за вкладом з моменту набрання законної сили Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" від 15.11.2016 № 1736-VIII, але за окремою процедурою звернення до ПАТ "Банк Михайлівський" у формі подання заяви та необхідного пакету документів.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 31 жовтня 2018 року по справі №822/1083/17.

Натомість, докази, на які посилався суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення, не підтверджують нікчемності повернення вказаних коштів або укладеного з позивачем договору.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що в Уповноваженої особи були відсутні підстави для визнання договору нікчемним, а тому Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зобов'язана надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни та доповнення до Переліку вкладників щодо позивача як вкладника, стосовно якого необхідно здійснити виплату відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14 (надалі - Положення), Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку, окрім іншого, перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 2 до цього Положення.

Переліки, зазначені у цьому пункті, надаються до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом. У супровідному листі зазначаються назви переліків, кількість інформаційних рядків та підсумкові значення сум.

Перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду (далі - Перелік), формується за структурою, визначеною додатком 4 до цього Положення, та не включає інформацію про вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 Закону.

Протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків.

Отже, належним способом захисту порушеного права позивача є зобов'язання відповідача подати зміни та доповнення до Переліку.

Згідно з ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції прийнято оскаржуване рішення за помилкового застосуванням норм матеріального права та при порушенні норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, то рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Проте, відповідачем у даній справі виступає Уповноважена особа Фонду.

Відповідно до ст. 1 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Згідно з п. 6.8 ч. 6 р. V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 № 2, оплата витрат, пов'язаних зі здійсненням ліквідації, здійснюється позачергово протягом усієї процедури ліквідації банку в межах кошторису витрат банку, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду, в тому числі, витрат на сплату судового збору.

Враховуючи, що при поданні позовної заяви ОСОБА_2 сплачено судовий збір у розмірі 704,8 грн. відповідно до квитанції №16730845 від 02.07.2018, а також те, що ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2018 року позивачу відстрочено сплату судового збору до вирішення справи по суті у розмірі 1057,2 грн. (704,8 грн.*150%), то у разі задоволення позову до Уповноваженої особи Фонду зазначені судові витрати покладаються на Банк.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2018 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити дії задовольнити.

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича включити дані про рахунок ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) НОМЕР_2, відкритий в ПАТ "Банк Михайлівський" згідно договору від 12.04.2016 №980-050-000001509 до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у Публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на суму 30000,00 грн.

Стягнути з ПАТ "Банк Михайлівський" на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання адміністративного позову у розмірі 704 грн. 80 коп.

Стягнути з ПАТ "Банк Михайлівський" судовий збір у розмірі 1057,2 грн. (одна тисяча п'ятдесят сім гривень двадцять копійок) за подання апеляційної скарги на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року за реквізитами стягувача: Державна судова адміністрація України, місце знаходження (вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601); отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; ; банк: Казначейство України (ЕАП); МФО: 899998; Р/р: 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 13 листопада 2018 року.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Граб Л.С. Гонтарук В. М.