Справа № 804/4134/18
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2018-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 жовтня 2018 року Справа № 804/4134/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЮхно І. В.
при секретаріГончаровій В.Г.
представників позивача представника відповідача Прилєпова О.А., Жукової Л.А. Бузунової К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю - фірми «Дніпро-Контракт» до Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
05 червня 2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю - фірми «Дніпро-Контракт» до Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області (т.1, а.с.4-14), в якому просить суд:
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено наступне:
- у період з 27.11.2017 р. по 15.12.2017 р. відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, п.п. 77.1, 77.4 ст. 77, п. 82.1 ст. 82 ПК України, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 4 квартал 2017 року, на підставі наказу ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 07.11.2017 р. № 6253-п, наказу ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 06.12.2017 р. № 6963-п про продовження терміну проведення перевірки, ГУ ДФС у Дніпропетровській області була проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ - ФІРМА «ДНІПРО-КОНТРАКТ» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 р. по 30.09.2017 р., валютного законодавства за період з 01.01.2014 р. по 30.09.2017 р., єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 р. по 30.09.2017 р., відповідно до затвердженого переліку питань документальної перевірки;
- позивач, не погоджуючись з результатами перевірки (а саме: з п.п. 1, 2 розділу 4 «Висновок» Акту, стор. 506), 19 лютого 2018 року подав заперечення на Акт за вих. №19/02 від 19 лютого 2018 року, яке листом Відповідача від 01 березня 2018 року №9511/10/04-36-14-02-18 «Про результати розгляду заперечень» залишено ним без задоволення;
- податкові повідомлення-рішення Позивач вважає протиправними та такими, що прийняті безпідставно, з огляду на наступне;
- твердження про неможливість встановлення наявності у підприємства виробничого обладнання, транспортних засобів, складських та офісних приміщень, основних фондів внаслідок неподання цим підприємством відповідної звітності є необґрунтованим, оскільки неподання звітності не означає дійсну відсутність таких ресурсів на підприємстві, а свідчить лише про порушення таким платником податків встановленого законодавством обов'язку подавати до органів ДФС відповідні декларації. Крім того, можливість встановлення наявності у підприємства виробничого обладнання, транспортних засобів, складських та офісних приміщень, основних фондів забезпечується не фактами подання (або неподання) відповідних декларацій, а наявністю (або відсутністю) на підприємстві таких підтверджуючих документів, як: договори оренди основних засобів, що укладені з юридичними та/або фізичними особами; договори купівлі-продажу основних засобів, що укладені з юридичними та/або фізичними особами; договори купівлі-продажу або договори оренди складських або офісних приміщень, транспортних засобів; договори оренди земельних ділянок; для власних офісних, складських приміщень та транспортних засобів - акти введення в експлуатацію, акти приймання-передачі основних засобів (ОЗ-1), акти приймання-здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих об'єктів (ОЗ-2), акт на списання транспортних засобів (ОЗ-4), інвентарні картки обліку основних засобів та опис інвентарних карток (ОЗ-6, ОЗ-7), картка обліку руху основних засобів (ОЗ-8); подорожні листи службового легкового автомобіля, подорожні листи вантажного автомобіля, товарно-транспортні накладні на перевезення вантажів; документи, що підтверджують сплату комунальних послуг (або відшкодування цих послуг орендодавцеві); документи, що підтверджують сплату орендної плати за складські, офісні, або транспортні засоби та інші первинні документи та джерела бухгалтерського обліку. При цьому, наявність (або відсутність) вказаних документів має бути встановлена відповідними юридичними актами контролюючих (правоохоронних) органів, висновки яких ґрунтуються на матеріалах перевірки діяльності такого платника податків;
- твердження про недостатню кількість трудових ресурсів для здійснення господарської діяльності в частині продажу товару має ґрунтуватися не на відомостях з баз даних ДФС та податкової звітності платника податків, а на наявності (або відсутності) на підприємстві таких документів, як: трудові книжки працівників, їх особові картки, книги обліку руху трудові книжки, заяви про прийом, переведення, звільнення і т. п.; накази з особового складу (про прийом, переведення, переміщення, звільнення, надання відпусток, встановлення доплат, премій, надбавок і т. ін.); інших документів, що містять необхідну для перевірки інформацію (наприклад, штатний розклад, попередження працівників про скорочення штату або чисельності, зміну істотних умов праці і т.п.). При цьому, наявність (або відсутність) вказаних документів має бути встановлена відповідними юридичними актами контролюючих (правоохоронних) органів, висновки яких ґрунтуються на матеріалах перевірки діяльності такого платника податків;
- щодо встановлення невідповідності придбаних та реалізованих товарів (робіт, послуг) контрагентами-постачальникамина підставі аналізу баз даних ДФС та податкової звітності, необхідно зазначити, що така невідповідність має бути підтверджена наявністю (або відсутністю) на підприємстві документів, що мали б підтверджувати операції і рух таких товарів. При цьому, наявність (або відсутність) вказаних документів має бути встановлена відповідними юридичними актами контролюючих (правоохоронних) органів, висновки яких ґрунтуються на матеріалах перевірки діяльності такого платника податків. Відсутність відомостей про закупівлю і реалізацію певних товарів у базах даних ДФС (наприклад, ЄРПН) може свідчити лише про порушення платником податків (його контрагентами, іншими суб'єктами господарювання у ланці руху товарів) законодавчих приписів щодо реєстрації податкових накладних або подання відповідних декларацій (відомостей), що складають основу для формування інформаційних баз даних ДФС. Також, факт відсутності відомостей про закупівлю і реалізацію певних товарів у ЄРПН може свідчити про те, що такі товари придбавались та реалізовувались суб'єктами господарювання - не платниками ПДВ, які не зобов'язані реєструвати податкові накладні на конкретні господарські операції;
- щодо відсутності придбання товарів (послуг), необхідних для ведення господарської діяльності: газу, електроенергії, не встановлення придбання послуг по оренді землі, складських приміщень, навантажувально-розвантажувальних робіт і т.ін. на підставі аналізу баз даних ДФС та податкової звітності, необхідно зазначити, що наявність (або відсутність) даних послуг встановлюється не за даними ЄРПН або інших баз даних, а за фактами наявності (або відсутності) відповідних первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку, що підтверджують такі операції. При цьому, наявність (або відсутність) вказаних документів має бути встановлена відповідними юридичними актами контролюючих (правоохоронних) органів, висновки яких ґрунтуються на матеріалах перевірки діяльності такого платника податків. Також, необхідно зазначити, що придбання вищезазначених послуг можливе у суб'єктів господарювання - неплатників ПДВ, що означає законну відсутність даних про такі операції в ЄРПН;
- позивач зазначає, що в Акті Відповідач не посилається на жодне судове рішення, що вступило в законну силу, з приводу незаконності договорів між Позивачем та контрагентами, а також з їх постачальниками за ланкою руху відповідних товарів (робіт, послуг). Таким чином, висновки перевіряючих в Акті ґрунтуються лише на припущеннях та вільному трактуванні відомостей з баз даних ДФС, що є суб'єктивним джерелом інформації;
- також, в Акті зазначено, що згідно з даними підсистеми СФП ІС «Податковий блок» Позивач мав взаємовідносини з підприємствами, по яким внесено ознаки фіктивності, а саме: ТОВ «Лайф Дейз», ТОВ «ТЕРА ГАРАНТ», ТОВ «Дронт», ТОВ «Юні Консалтинг Груп», ТОВ «Тейд-Трейдінг», ТОВ «КЕНМОР», ТОВ «ДЕРВІК КАПІТАЛ», ТОВ «АПЕКСТРЕЙД ЛТД». Дані підприємства фігурують в ряді кримінальних проваджень, отримані деякі відомості щодо посадових осіб цих підприємств в рамках проведення досудового розслідування. Проте, в Акті відсутні посилання Відповідача на конкретні вироки, інші рішення суду, що вступили в законну силу, якими було б встановлено дійсну фіктивність зазначених підприємств. Таким чином, Відповідач, грунтуючись виключно на даних СФП ІС «Податковий блок», керується своїми припущеннями та суб'єктивними джерелами інформації;
- посадові особи Відповідача в Акті дійшли до висновку, що встановлено здійснення Позивачем нереальних господарських операцій у зв'язку з відсутністю факту (джерела) його законного введення в обіг у попередніх ланках постачання та/або реального задекларованого виробництва;
- посадові особи Відповідача при формуванні висновків про нереальність господарських операцій Позивача з контрагентами керувалися не зазначеними нормативно-правовими актами, судовими рішеннями, а власними припущеннями, базами даних, методологічними напрацюваннями та іншими суб'єктивними джерелами інформації, що прямо порушує законодавчий принцип презумпції правомірності рішень платника податку;
- в основу Акту покладений висновок про те, що наявність фактів, які можуть свідчити про неможливість здійснення суб'єктами господарювання - контрагентами Позивача, господарських операцій, є достатнім доказом нереальності (безтоварності) господарських операцій між контрагентами та Позивачем та завищення останнім податкового кредиту та витрат для оподаткування податком на прибуток підприємств за період, що перевірявся;
- правомірність та добросовісність дій Позивача поставлена Відповідачем в залежність від результатів господарської діяльності, податкової дисципліни та можливої фіктивності суб'єктів господарювання - контрагентів, а також суб'єктів господарювання в ланцюзі руху товарів до Позивача;
- на підтвердження реальності господарських операцій посадовим особам Відповідача надавалися договори, специфікації до договорів, видаткові накладні, що підтверджують фактичну поставку товару, товаро-транспортні накладні, податкові накладні на відповідні операції та ін. документи, що знайшло своє відображення в Акті (стор. 12 - 487). Всі податкові накладні за зазначеними операціями були зареєстровані в ЄРПН;
- всі вищезазначені документи надавалися посадовим особам Відповідача під час проведення перевірки, ніяких порушень за формою та/або замістом у вказаних документах виявлено не було та не зазначено про це й в Акті перевірки;
- таким чином, Позивач має всі документальні підтвердження розміру отриманого податкового кредиту у перевіряємому періоді та розміру витрат для оподаткування податком на прибуток підприємств по взаємовідносинам із контрагентами;
- також, в акті перевірки не наведено фактів та доказів, які б безспірно підтверджували недобросовісність саме Позивача як платника податків, або свідчили про його обізнаність щодо можливого протиправного характеру діяльності своїх контрагентів та/або їх постачальників. А відтак, Позивач не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають за межами його впливу;
- отже, ставлячи в залежність правильність формування фінансового результату до оподаткування з податку на прибуток, податкового кредиту Позивача у взаємовідносинах з контрагентами від господарської діяльності, податкової дисципліни та можливої фіктивності останніх, посадові особи Відповідача, що склали Акт перевірки, порушили конституційний принцип індивідуальної відповідальності суб'єкта господарювання за скоєні правопорушення;
- із наведеного вище вбачається, що Позивач правомірно включив до податкового кредиту суму ПДВ та відніс на витрати операції з постачання товарів (робіт, послуг) від контрагентів до Позивача;
- Позивач виконує зазначені вимоги: на підприємстві ведеться бухгалтерський облік, у тому числі його аналітична складова - первинні документи є в наявності (що підтверджується Актом перевірки) та відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ведеться облік доходів і витрат, на його підставі формуються показники податкової звітності;
- щодо порушень, які нібито наявні у товарно-транспортних накладних, наданих нашим підприємством для перевірки посадовим особам органу ДФС у всіх ТТН, наданих нашим підприємством для перевірки, в графі «Пункт розвантаження» вказані конкретні адреси (із вказанням міста, вулиці, будинку), а в графі «Пункт навантаження» у деяких ТТН можливе указання тільки найменування міста, де здійснювалося навантаження товару, але при цьому обов'язково зазначено вантажовідправника у відповідній графі. Крім того, ні Правила, ні будь-які інші нормативні акти не встановлюють обов'язок будь-кого із учасників перевезення обов'язково заповнювати розділ ТТН «Вантажно-розвантажувальні операції»;
- отже, за наявності даних, що містяться у наданих для перевірки ТТН, можна встановити факт перевезення вантажу та всі необхідні дані, що це підтверджують;
- в Акті перевіряючими з належною аргументацією не наведено, в чому саме, у відповідності до діючого законодавства, полягає порушення Позивачем пп. 134.1.1, п. 134.1, ст. 134, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України;
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 червня 2018 року позовну заяву прийнято до провадження, відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання 04 липня 2018 року о 13:15 год. (т.1, а.с.2).
Відповідач позов не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, 04 липня 2018 року від представника відповідача у підготовчому судовому засіданні надійшов відзив на позов (т.8, а.с.152-154), в якому зазначив таке:
- перевіркою встановлено, що ТОВ - Фірма «Дніпро-Контракт» у перевіряємому періоді здійснювало фінансово-господарські взаємовідносини з ПП «Форт-Нокс», ТОВ «Дронт», ТОВ «АПЕКСТРЕЙД ЛТД», ТОВ «Лайф Дейз», ТОВ «Кенмор», ТОВ «ДЕРВІК КАПІТАЛ», ТОВ «Тейд-Трейдінг», ТОВ «Латвіт», ТОВ «Белліні», ТОВ «Юні Консалтінг Груп», ТОВ «Комтехцентр», ТОВ «Актів Лайн», ТОВ «ТД «Будпровайдер», ТОВ «Техасет», ТОВ «Інтера Актив», ТОВ «Житлобудмонтаж», ТОВ «Рокусс», ПП «Сучасні Монтажні Системи», ТОВ «Петроспек Україна», ТОВ «Равінда», ТОВ «Поінт Плюс Україна», ТОВ «КЛР Студія», ТОВ «Елемент Тауер», ТОВ «Дніпро Ойл Груп», ТОВ «Логістік Сервіс Восток ЛТД», ТОВ «Лікорін», ТОВ «Гастонія», ТОВ «Грандсервіс», ТОВ «Брайт Скай», ТОВ «Форс лімітед», ТОВ «Фрайс», ТОВ «Комерцлайнс», ТОВ «Гласт», ТОВ «Едер», ТОВ «Олігрес», ТОВ «Аграрні традиції СВ», ТОВ «Тера гарант», ТОВ «Група Реал»;
- перелік та умови укладених договорів з зазначеними постачальниками, видаткових га податкових накладних, аналіз проведение розрахунків та відображення операцій в бухгалтерському обліку наведено в акті перевірки;
- згідно з умовами укладених договорів та наданих до перевірки первинних документів вищезазначеними підприємствами оформлено на адресу ТОВ Фірма «Дніпро-Контракт» реалізацію матеріалів в асортименті (вал ротору вентилятора, щіт підшипниковий, лак, припой, підшипник, кожух вентилятора електродвигуна, лист активної сталі статору, секції електродвигуна, котушка додаткового полюса електродвигуна, блок, контакт стиковий, електродвигун тощо);
- суми податку на додану вартість по даним операціям включено ТОВ Фірма «Дніпро-Контракт» до податкового кредиту відповідного періоду, вартість ТМЦ включено до витрат, які враховуються при визначенні об'єкта оподаткування;
- згідно з аналізом баз даних ДФС та поданої звітності по вищенаведеним контрагентам встановлено: 1) відсутність виробничого обладнання, транспортних засобів, відсутність складських та офісних приміщень, основних фондів, що свідчить про відсутність у підприємства необхідних умов для здійснення господарської діяльності в частині продажу товару; 2) недостатню кількість трудових ресурсів та віддаленість місцезнаходження контрагентів-постачальників. Одночасно ці контрагенти поставляли інші товари (роботи, послуги) в територіально-віддалених один від одного регіонах України; 3) згідно з аналізом баз даних ДФС встановлено невідповідність придбаних та реалізованих товарів (робіт, послуг) вищезазначеними постачальниками, товар реалізований ТОВ Фірма «Дніпро-Контракт» підприємствами не придбавався;
- також, відсутнє придбання товарів (послуг), необхідних для ведення господарської діяльності: газу, електроенергії, не встановлено придбання послуг по оренді землі, складських приміщень, навантажувально-розвантажувальних робіт, та інше;
- таким чином, сукупність фактів та обставин, що характеризують діяльність суб'єктів господарювання, задіяних в ланцюгу, свідчить те, що метою їх функціонування є створення виключено документообігу по нереальним господарським операціям для отримання податкової вигоди;
- перевіркою встановлено здійснення ТОВ Фірма «Дніпро-Контракт» нереальних господарських операцій з товаром у зв'язку із відсутністю факту (джерела) його законного введення в обіг у попередніх ланках постачання та/або реального задекларованого виробництва;
- згідно з даними підсистеми СФП ІС «Податковий блок» ТОВ Фірма «Дніпро-Контракт» мало взаємовідносини з підприємствами, по яким внесено ознаку фіктивності;
- ТОВ «Лайф Дейз» внесено до бази СФП за ознакою фіктивності «зареєстровано (перереєстровано) у органах держреєстрації фізичних осіб з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління підставним(неіснуючим) померлим, безвісти зниклим особам або таким особам, що не мали наміру
- ТОВ «Дронт» внесено до реєстру СФП за ознакою фіктивності «зареєстровано (перереєстровано) у органах держреєстрації фізичних осіб з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління підставним (неіснуючим), померлим, безвісти зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження» та допитано ОСОБА_13, яка повідомила про непричетність до реєстрації та ведення фінансово-господарської діяльності па підприємстві;
- ТОВ «Тейд-Трейдінг» внесено до реєстру СФП за ознакою фіктивності «зареєстровано (перереєстровано) у органах держреєстрації фізичних осіб з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління підставним (неіснуючим), померлим, безвісти зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження» та допитано гр. ОСОБА_15, який надав пояснення про непричетність до реєстрації та здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства;
- враховуючи вищезазначене, перевіркою не підтверджено реальність здійснення ТОВ Фірма «Дніпро-Контракт» господарських операцій з зазначеними підприємствами, а встановлено проведення фінансових потоків з метою штучного формування податкового кредиту та витрат, які не мають реального характеру;
З метою забезпечення права сторін надати відповідь на відзив та заперечення судом у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні до 20 липня 2018 року о 15:30 год.
20 липня 2018 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення по суті відповіді позивача на відзив Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на позов.
20 липня 2018 року з метою забезпечення права сторін надати докази у справі судом оголошена перерва у підготовчому судовому засіданні до 03 серпня 2018 року о 09:00 год.
23 липня 2018 року засобами поштового зв'язку на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив.
03 серпня 2018 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення та докази у справі, а також заперечення щодо поданих відповідачем доказів.
03 серпня 2018 року представником відповідача надано додаткові докази до матеріалів справи. З метою забезпечення права сторін подати додаткові докази у справі судом протокольною ухвалою від 03 серпня 2018 року було продовжено строк підготовчого провадження у справі та оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні до 05 вересня 2018 року о 16:00 год.
05 вересня 2018 року від представника позивача у підготовчому судовому засіданні надійшли додаткові докази у справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2018 року закрито підготовче провадження та справи призначено до судового розгляду по суті 17.09.2018 року о 14:30 год.
17 вересня 2018 року у зв'язку з днем відпочинку головуючого судді Юхно І.В. за раніше відпрацьований вихідний день адміністративну справу знято з розгляду та призначено 01 жовтня 2018 року о 09:00 год.
У судовому засіданні 01 жовтня 2018 року представники сторін підтримали раніше обрані правові позиції.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
- п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 6 951 843 грн., у тому числі за 2015 рік в сумі 150 000 грн., за 2016 рік в сумі 3 013 968 грн., за 1-3 кв. 2017 року в сумі 3 787 875 грн.;
- п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями) 7 764 930 грн., в т.ч. за листопада 2015 на 61 781 грн., за січень 2016 на 138 855 грн., за лютий 2016 на 49 288, грн., за березень 2016 на 88 019 грн., за квітень 2016 на 216 035 грн., за травень 2016 на 361 378 грн., за червень 2016 на 234 553 грн., за липень 2016 на 40 307 грн., за серпень 2016 на 345 317 грн., за вересень 2016 на 571 284 грн., за жовтень 2016 на 40 307 грн., за серпень 2016 на 345 317 грн., за вересень 2016 на 571 284 грн., за жовтень 2016 на 429 838 грн., за листопад 2016 на 410 477 грн., за грудень 2016 на 629 881 грн., за січень 2017 на 127 113 грн., за лютий 2017 на 644 377 грн., за березень 2017 на 223 017 грн., за квітень 2017 на 456 604 грн., за травень 2017 на 398 673 грн., за червень 2017 на 617 118 грн., за липень 2017 на 534 085 грн., за серпень 2017 на 693 735 грн., за вересень 2017 на 493 195 грн.;
- п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI з урахуванням положень ЗУ від 13.07.2017 №2143 підприємством за період з 07.10.2015 по 30.09.2017 несвоєчасно зареєстровані податкові накладні, що тягне за собою накладення штрафу у розрахунковому розмірі в залежності від термінів порушення реєстрації накладних та незареєстрованої суми ПДВ;
- п.п.1.2, 1.3 п.16 прим. 1 підрозділу 10 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу несплата у строки, визначені Податковим кодексом для місячного податкового періоду (несвоєчасне перерахування) податкового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб в сумі 45 474,27 грн.
Не погодившись із висновками вищезазначеного акту, 20 лютого 2018 року ТОВ - фірма «Дніпро-Контракт» подало до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області заперечення на акт від 19.02.2018 року №19/02 (т.3, а.с.68-73).
- п.п.1.2, 1.3 п.16 прим. 1 підрозділу 10 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу несплата у строки, визначені Податковим кодексом для місячного податкового періоду (несвоєчасне перерахування) податкового зобов'язання по військовому збору в сумі 45 474,27 грн. (т.3, а.с.74-78).
05 березня 2018 року на підставі акту перевірки Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області винесені податкові повідомлення-рішення
Не погодившись із наведеними податковими повідомленнями-рішеннями, товариство з обмеженою відповідальністю - фірма «Дніпро-Контракт» звернулось до Державної фіскальної служби України із скаргою від 15.03.2018 року №15/03-1 (т.3, а.с.85-89).
Рішенням Державної фіскальної служби України від 05.04.2018 року №12092/6/99-99-11-01-01-25 строк розгляду скарги продовжено до 17.05.2018 року (включно) (т.3, а.с.90).

Рішенням Державної фіскальної служби України від 16.05.2018 року №16732/6/99-99-11-01-01-25 податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 05.03.2018 № та №, а скаргу ТОВ - фірми «Дніпро-Контракт» - без задоволення (т.3, а.с.91-95).

Не погодившись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями товариство з обмеженою відповідальністю - фірма «Дніпро-Контракт» звернулось до суду з адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, суд вважає за необхідне зазначити, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) суб'єктів владних повноважень, суд зобов'язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення (дії) на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (тут і далі - в редакції на час здійснення господарських відносин між позивачем та контрагентами) податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

зменшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

збільшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об'єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об'єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Датою виникнення права орендаря (лізингоотримувача) на збільшення податкового кредиту для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об'єкта фінансового лізингу таким орендарем.

Датою виникнення права замовника на віднесення сум до податкового кредиту з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України передбачає, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше:

ніж через 180 календарних днів з дати складення податкової накладної;

для платників податку, що застосовують касовий метод, - ніж через 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку;

для банківських установ при одержанні ними права власності на заставне майно.

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що Платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дата виписування податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця);

ґ) місцезнаходження юридичної особи-продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку;

д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування податку;

ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

и) вид цивільно-правового договору;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Згідно з пунктом 201.4 статті 201 Податкового кодексу України Податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Платники податку, які постачають електричну енергію, складають податкові накладні щодекадно на суму коштів, що надійшли в рахунок оплати за таку електричну енергію на їх поточні рахунки протягом відповідної декади. В останній день місяця такі платники податку складають податкові накладні/розрахунки коригування за результатами остаточного розрахунку зі споживачами електричної енергії з урахуванням поставленої електричної енергії та отриманих коштів протягом такого місяця.

Пунктом 201.7 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс)..

З вищенаведених правових норм вбачається, що для отримання права сформувати податковий кредит із сум податку на додану вартість платник податку на додану вартість повинен мати податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з абзацом одинадцятим статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-XIV (тут і далі - в редакції на час здійснення господарських відносин між позивачем та контрагентами) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за номером 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Як вбачається зі змісту акту перевірки, висновки щодо порушення ТОВ - фірми «Дніпро-Конракт» приписів податкового законодавства зроблено з огляду на непідтвердження реальності здійснення ТОВ - фірма «Дніпро-Контракт» господарських операцій з ПП «Форт-Нокс», ТОВ «Дронт», ТОВ «АПЕКСТРЕЙД ЛТД», ТОВ «Лайф Дейз», ТОВ «Кенмор», ТОВ «ДЕРВІК КАПІТАЛ», ТОВ «Тейд-Трейдінг», ТОВ «Латвіт», ТОВ «Белліні», ТОВ «Юні Консалтінг Груп», ТОВ «Комтехцентр», ТОВ «Актів Лайн», ТОВ «ТД «Будпровайдер», ТОВ «Техасет», ТОВ «Інтера Актив», ТОВ «Житлобудмонтаж», ТОВ «Рокусс», ПП «Сучасні Монтажні Системи», ТОВ «Петроспек Україна», ТОВ «Равінда», ТОВ «Поінт Плюс Україна», ТОВ «КЛР Студія», ТОВ «Елемент Тауер», ТОВ «Дніпро Ойл Груп», ТОВ «Логістік Сервіс Восток ЛТД», ТОВ «Лікорін», ТОВ «Гастонія», ТОВ «Грандсервіс», ТОВ «Брайт Скай», ТОВ «Форс лімітед», ТОВ «Фрайс», ТОВ «Комерцлайнс», ТОВ «Гласт», ТОВ «Едер», ТОВ «Олігрес», ТОВ «Аграрні традиції СВ», ТОВ «Тера гарант», ТОВ «Група Реал» та встановлення проведення фінансових потоків з метою штучного формування податкового кредиту та витрат, які не мають реального характеру.

Посадовими особами контролюючого органу в акті перевірки зазначено, що згідно з аналізом баз даних ДФС та податкової звітності по контрагентам встановлено:

1) відсутність виробничого обладнання, транспортних засобів, відсутність складських та офісних приміщень, основних фондів, що свідчить про відсутність у підприємства необхідних умов для здійснення господарської діяльності в частині продажу товару;

2) недостатню кількість трудових ресурсів для здійснення господарської діяльності в частині продажу товару;

3) згідно з аналізом баз даних ДФС встановлено невідповідність придбаних та реалізованих товарів (робіт, послуг) вищезазначеними контрагентами-постачальниками, товар реалізований позивачу підприємствами не придбавався;

4) відсутнє також придбання товарів (послуг), необхідних для ведення господарської діяльності: газу, електроенергії, не встановлено придбання послуг по оренді землі, складських приміщень, навантажувально-розвантажувальних робіт та інше.

Водночас, судом встановлено, що 01.12.2016 р. між позивачем та ТОВ «РОКУСС» () був укладений договір №0112, предметом якого була поставка продукції виробничо-технічного призначення, вказаної у специфікаціях до договору. До договору сторонами були підписані специфікації №1 від 14.12.2016, №2 від 14.12.2016, №3 від 14.12.2016, №4 від 19.12.2016, №5 від 21.12.2016.

На підтвердження виконання умов договору позивачем до матеріалів справи було надано копії товарно-транспортних накладних №12139 від 14.12.2016, №12140 від 14.12.2016, №12149 від 14.12.2016, №12194 від 14.12.2016, №12215 від 21.12.2016, видаткових накладних РН-12140 від 14.12.2016, РН-12149 від 14.12.2016, РН-12139 від 14.12.2016, РН-12194 від 19.12.2016, РН-12215 від 19.12.2016, податкових накладних №12215 від 21.12.2016 на суму 75 460 грн., №12194 від 19.12.2016 на суму 182 197 грн., №12149 від 14.12.2016 на суму 124 105 грн., №12140 від 14.12.2016 на суму 106 837 грн., №12139 від 14.12.2016 на суму 78 773 грн.

Оплата придбаної продукції здійснювалася ТОВ «ГЛАСТ» відповідно до договорів про заміну сторони (переведення боргу) №141122016 від 14.12.2016 в сумі 309 715,24 грн., №19122016 від 19.12.2016 в сумі 182 196,97 грн., №21122016 від 21.12.2016 в сумі 75 469,84 грн., які були укладені між ТОВ Фірма «Дніпро-Контракт», ТОВ «РОКУСС» та ТОВ «ГЛАСТ» (копії договорів наявні у матеріалах справи).

23.01.2017 року між позивачем та ТОВ «КЛР СТУДІЯ» () був укладений договір №23012017, предметом якого була поставка продукції виробничо-технічного призначення, вказаної у специфікаціях до договору. До договору сторонами були підписані специфікації №1 від 23.01.2017, №2 від 23.01.2017, №3 від 26.01.2017.

На підтвердження виконання умов договору позивачем до матеріалів справи було надано копії товарно-транспортних накладних №3 від 23.01.2017, №4 від 23.01.2017, №5 від 26.01.2017, видаткових накладних РН-00003 від 23.01.2017, РН-00004 від 23.01.2017, РН-00005 від 26.01.2017, податкових накладних №4 від 26.01.2017 на суму 135 177,08 грн., №3 від 23.01.2017 на суму 109 384,69 грн., №4 від 23.01.2017 на суму 285 823,94 грн.

Оплата придбаної продукції в сумі 530 385,71 грн. здійснювалася відповідно до договору про заміну сторони №300117 від 30.01.2017 (копія договору наявна у матеріалах справи).

01.02.2017 р. між позивачем та ТОВ «ГРАНДСЕРВІС» () був укладений договір №01022017, предметом якого була поставка продукції виробничо-технічного призначення, вказаної у специфікаціях до договору. До договору сторонами були підписані специфікації №1 від 24.03.2017, №2 від 24.03.2017, №3 від 24.03.2017, №4 від 24.03.2017, №5 від 24.03.2017.

На підтвердження виконання умов договору позивачем до матеріалів справи було надано копії платіжного доручення №954 від 29.03.2017 на суму 529 007,92 грн., товарно-транспортних накладних №510 від 24.03.2017, №513 від 24.03.2017, №514 від 24.03.2017, №517 від 24.03.2017, №519 від 24.03.2017, видаткових накладних РН-510 від 24.03.2017, РН-513 від 24.03.2017, РН-514 від 24.03.2017, РН-517 від 24.03.2017, РН-519 від 24.03.2017, податкових накладних №510 від 24.03.2017 на суму 204 651,24 грн., №513 від 24.03.2017 на суму 164 961,34 грн., №514 від 24.03.2017 на суму 75 701,82 грн., №517 від 24.03.2017 на суму 32 524,60 грн., №519 від 24.03.2017 на суму 51 186,91 грн.

29.08.2017 р. між позивачем та ТОВ «ПЕТРОСПЕК УКРАЇНА» () був укладений договір №29/08, предметом якого була поставка продукції виробничо-технічного призначення, за ціною, в кількості, асортименті, строки поставки, які узгоджуються сторонами у додатках до договору. До договору сторонами була підписана специфікація №1 від 30.08.2017.

На підтвердження виконання умов договору позивачем до матеріалів справи було надано копії платіжних доручень №2241 від 12.09.2017 на суму 69 744,23 грн., №2466 від 27.09.2017 на суму 17 785,74 грн., №2561 від 02.10.2017 на суму 109 255,27 грн., №2584 від 04.10.2017 на суму 315 301,49 грн., видаткових накладних №72 від 30.08.2017, №78 від 19.09.2017, №79 від 19.09.2017, податкових накладних №3 від 19.09.2017 на суму 127 041,01 грн., №2 від 19.09.2017 на суму 315 301,49 грн., №2 від 30.08.2017 на суму 69 744,23 грн.

16.09.2016 р. між позивачем та ТОВ «ФОРС-ЛІМІТЕД» () був укладений договір №16/09, предметом якого була поставка продукції виробничо-технічного призначення, за ціною, в кількості, асортименті, строки поставки, які узгоджуються сторонами у специфікаціях до договору. До договору сторонами були підписані специфікації №1 від 19.09.2016, №2 від 26.09.2016, №3 від 07.10.2016, №4 від 10.11.2016, №5 від 23.11.2016, №6 від 07.12.2016, №7 від 23.12.2016, №8 від 23.12.2016, №9 від 23.12.2016.

На підтвердження виконання умов договору позивачем до матеріалів справи було надано копії платіжних доручень №2357 від 20.09.2016 на суму 117 870,08 грн., №2424 від 26.09.2016 на суму 242 225,92 грн., №2516 від 07.10.2016 на суму 233 347,15 грн., №2826 від 10.11.2016 на суму 223 797,85 грн., №2976 від 24.11.2016 на суму 215 030,54 грн., №3081 від 08.12.2016 на суму 297 533,29 грн., №3240 від 23.12.2016 на суму 400 788,85 грн., товарно-транспортних накладних №9192 від 19.09.2016, №9263 від 26.09.2016, №10072 від 07.10.2016, №11101 від 10.11.2016, №11231 від 23.11.2016, №12071 від 07.12.2016, №12234 від 23.12.2016, №12233 від 23.12.2016, №12232 від 23.12.2016, видаткових накладних №РН-00009192 від 19.09.2016, №РН-0009263 від 26.09.2016, №РН-10072 від 07.10.2016, РН-11101 від 10.11.2016, РН-11231 від 23.11.2016, РН-12071 від 07.12.2016, РН-12234 від 23.11.2016, РН-12233 від 23.12.2016, РН-12232 від 23.12.2016, податкових накладних №12232 від 23.12.2016 на суму 151 394,27 грн., №12233 від 23.12.2016 на суму 151 457,23 грн., №12234 від 23.12.2016 на суму 97 937,35 грн., №12071 від 07.12.2016 на суму 297 533,29 грн., №11231 від 23.11.2016 на суму 215 030,54 грн., №11101 від 10.11.2016 на суму 223 797,85 грн., №10072 від 07.10.2016 на суму 233 347,15 грн., №9263 від 26.09.2016 на суму 242 225, 92 грн., №9192 від 19.09.2016 на суму 117 870,08 грн.

09.02.2017р. між позивачем та ТОВ «АКТИВ ЛАЙН» () був укладений договір №09/02/2017, предметом якого була поставка продукції виробничо-технічного призначення, за ціною, в кількості, асортименті, строки поставки, які узгоджуються сторонами у специфікаціях до договору. До договору сторонами були підписані специфікації №1 від 09.02.2017, №2 від 09.02.2017, №3 від 09.02.2017, №4 від 09.02.2017, №5 від 09.02.2017, №6 від 13.02.2017, №7 від 13.02.2017.

На підтвердження виконання умов договору позивачем до матеріалів справи було надано копії товарно-транспортних накладних №26 від 09.02.2017, №23 від 09.02.2017, №24 від 09.02.2017, №25 від 09.02.2017, №28 від 09.02.2017, №29 від 13.02.2017, №30 від 13.02.2017, видаткових накладних РН-000026 від 09.02.2017, РН-000023 від 09.02.2017, РН-000024 від 09.02.2017, РН-000025 від 09.02.2017, РН-000028 від 13.02.2017, РН-000030 від 13.02.2017, податкових накладних №29 від 13.02.2017 на суму 218 026,40 грн., №30 від 13.02.2017 на суму 259 434,49 грн., №28 від 09.02.2017 на суму 318 109,69 грн., №26 від 09.02.2017 на суму 217 357,37 грн., №25 від 09.02.2017 на суму 14 727,16 грн., №23 від 09.02.2017 на суму 249 274,38 грн., №24 від 09.02.2017 на суму 70 579,87 грн.

Оплата придбаної продукції в сумі 1 347 509,36 грн. здійснювалася відповідно до договору про заміну сторони №15/02 від 15.02.2017, укладеного між позивачем, ТОВ «АКТІВ ЛАЙН» та ТОВ «БУДМОНТАЖ ТЕХНОЛОГІЯ» (копія договору наявна у матеріалах справи).

01.08.2017 р. між позивачем та ТОВ «ІНТЕРА АКТИВ» () був укладений договір №01/08, предметом якого була поставка продукції виробничо-технічного призначення, за ціною, в кількості, асортименті, строки поставки, які узгоджуються сторонами у специфікаціях до договору. До договору сторонами були підписані специфікації №1 від 01.08.2017, №2 від 01.08.2017, №3 від 01.08.2017, №4 від 01.08.2017, №5 від 01.08.2017, №6 від 01.08.2017, №7 від 07.08.2017, №8 від 07.08.2017, №9 від 07.08.2017, №10 від 07.08.2017, №11 від 07.08.2017, №12 від 07.08.2017.

На підтвердження виконання умов договору позивачем до матеріалів справи було надано копії платіжних доручень №2096 від 31.08.2017 на суму 684 669,24 грн., № 2133 від 01.09.2017 на суму 586 116,75 грн., товарно-транспортних накладних №822 від 01.08.2017, №823 від 01.08.2017, №824 від 01.08.2017, №825 від 01.08.2017, №826 від 01.08.2017, №827 від 01.08.2017, №784 від 07.08.2017, №785 від 07.08.2017, №786 від 07.08.2017, №787 від 07.08.2017, №788 від 07.08.2017 №789 від 07.08.2017, видаткових накладних РН-822 від 01.08.2017, РН-823 від 01.08.2017, РН-824 від 01.08.2017, РН-825 від 01.08.2017, РН-826 від 01.08.2017, РН-827 від 01.08.2017, РН-784 від 07.08.2017, РН-785 від 07.08.2017, РН-786 від 07.08.2017, РН-787 від 07.08.2017, РН-788 від 07.08.2017, РН-789 від 07.08.2017, податкових накладних №823 від 01.08.2017 на суму 72 528,90 грн., №824 від 01.08.2017 на суму 156 051,90 грн., №826 від 01.08.2017 на суму 149 884,20 грн., №825 від 01.08.2017 на суму 142 699,36 грн., №827 від 01.08.2017 на суму 9 644,94 грн., №822 від 01.08.2017 на суму 55 307,45 грн., №786 від 07.08.2017 на суму 161 040,89 грн., №784 від 07.08.2017 на суму 180 379,90 грн., №789 від 07.08.2017 на суму 70 581,54 грн., №787 від 07.08.2017 на суму 65 345,75 грн., №785 від 07.08.2017 на уму 51 699,22 грн., №788 від 07.08.2017 на суму 155 621,94 грн.

24.03.2017 р. між позивачем та ТОВ «ЛІКОРІН» () був укладений договір №24/03, предметом якого була поставка продукції виробничо-технічного призначення, за ціною, в кількості, асортименті, строки поставки, які узгоджуються сторонами у специфікаціях до договору. До договору сторонами були підписані специфікації №1 від 24.04.2017, №2 від 24.04.2017, №3 від 26.04.2017, №4 від 26.04.2017, №5 від 26.04.2017, №6 від 26.04.2017, №7 від 12.05.2017, №8 від 12.05.2017.

На підтвердження виконання умов договору позивачем до матеріалів справи було надано копії платіжних доручень №931 від 25.04.2017 на суму 257 544,88 грн., №955 від 27.04.2017 на суму 501 800,83 грн., №1107 від 16.05.2017 на суму 279 584,77 грн., товарно-транспортних накладних №4243 від 24.04.2017, №4242 від 24.04.2017, №4267 від 26.04.2017, №4268 від 26.04.2017, №4269 від 26.04.2017, №4260 від 26.04.2017, №5122 від 12.05.2017, №5123 від 12.05.2017, видаткових накладних РН-4243 від 24.04.2017, РН-4242 від 24.04.2017, РН-4267 від 26.04.2017, РН-4268 від 26.04.2017, РН-4269 від 26.04.2017, РН-4260 від 26.04.2017, РН-5122 від 12.05.2017, РН-5123 від 12.05.2017, податкових накладних №5122 від 12.05.2017 на суму 176 840,51 грн., №5123 від 12.05.2017 на суму 102 744,26 грн., №4267 від 26.04.2017 на суму 55 324,80 грн., №4268 від 26.04.2017 на суму 180 768,00 грн., №4260 від 26.04.2017 на суму 134 872,80 грн., №4269 від 26.04.2017 на суму 130 835,23 грн., №4242 від 24.04.2017 на суму 180 663,41 грн., №4243 від 24.04.2017 на суму 76 881,47 грн.

01.12.2016 р. між позивачем та ТОВ «ГЛАСТ» () було укладено договір №01122016, предметом якого була поставка продукції виробничо-технічного призначення, за ціною, в кількості, асортименті, строки поставки, які узгоджуються сторонами у специфікаціях до договору. До договору сторонами були підписані специфікації №1 від 07.12.2016, №2 від 07.12.2016, №3 від 07.12.2016, №4 від 07.12.2016, №5 від 08.12.2016, №6 від 08.12.2016, №7 від 08.12.2016, №9 від 14.12.2016, №11 від 19.12.2016.

На підтвердження виконання умов договору позивачем до матеріалів справи було надано копії платіжних доручень №3083 від 08.12.2016 на суму 304 356,72 грн., №3082 від 08.12.2016 на суму 69 120,00 грн., №3129 від 09.12.2016 на суму 162 944,04 грн., №3128 від 09.12.2016 на суму 135 118,22 грн., №3158 від 14.12.2016 на суму 182 018,45 грн., №3157 від 14.12.2016 на суму 76 985,83 грн., товарно-транспортних накладних №12077 від 07.12.2016, №12076 від 07.12.2016, №12075 від 07.12.2016, №12071 від 07.12.2016, №12081 від 08.12.2016, №12083 від 08.12.2016, №12082 від 08.12.2016, №12145 від 14.12.2016, №12146 від 19.12.2016, видаткових накладних РН-12077 від 07.12.2016, РН-12076 від 07.12.2016, РН-12075 від 07.12.2016, РН-12071 від 07.12.2016, РН-12081 від 08.12.2016, РН-12083 від 08.12.2016, РН-12082 від 08.12.2016, РН-12145 від 14.12.2016, РН-12146 від 19.12.2016, податкових накладних №12145 від 14.12.2016 на суму 76 985,83 грн., №12146 від 14.12.2016 на суму 182 018,45 грн., №12081 від 08.12.2016 на суму 12 592,62 грн., №12082 від 08.12.2016 на суму 162 944,04 грн., №12083 від 08.12.2016 на суму 122 525,60 грн., №12071 від 07.12.2016 на суму 45 607,27 грн., №12075 від 07.12.2016 на суму 69 120,00 грн., №12076 від 07.12.2016 на суму 106 980,00 грн., №12077 від 07.12.2016 на суму 197 376,72 грн.

Частково, в сумі 45 607,27 грн., оплата придбаної продукції здійснювалася відповідно до договору про переведення боргу №7122016 від 07.12.2016, укладеного між позивачем, ТОВ «ГЛАСТ» та ТОВ «ФРАЙС» (копія договору наявна у матеріалах справи).

20.09.2016 р. між позивачем та ТОВ «ФРАЙС» () був укладений договір №20/09, предметом якого була поставка продукції виробничо-технічного призначення, за ціною, в кількості, асортименті, строки поставки, які узгоджуються сторонами у специфікаціях до договору. До договору сторонами були підписані специфікації №2 від 26.09.2016, №3 від 07.10.2016, №4 від 10.11.2016, №5 від 18.11.2016.

На підтвердження виконання умов договору позивачем до матеріалів справи було надано копії платіжних доручень №3083 від 08.12.2016 на суму 304 356,72 грн., №3082 від 08.12.2016 на суму 69 120,00 грн., №3129 від 09.12.2016 на суму 162 944,04 грн., №3128 від 09.12.2016 на суму 135 118,22 грн., №3158 від 14.12.2016 на суму 182 018,45 грн., №3157 від 14.12.2016 на суму 76 985,83 грн., №7122016 від 07.12.2016 на суму 45 607,27 грн., товарно-транспортних накладних №9262 від 26.09.2016, №9261 від 26.09.2016, №10072 від 07.10.2016, №11101 від 10.11.2016, №11187 від 18.11.2016, видаткових накладних РН-0009262 від 26.09.2016, РН-0009261 від 26.09.2016, РН-10072 від 07.10.2016, РН-11101 від 10.11.2016, РН-11187 від 18.11.2016, податкових накладних №11187 від 18.11.2016 на суму 212 679,01 грн., №11101 від 10.11.2016 на суму 263 174,82 грн., №10072 від 07.10.2016 на суму 98 906,63 грн., №9261 від 26.09.2016 на суму 198 254,14 грн., №9262 від 26.09.2016 на суму 127 506,95 грн.

24.04.2017р. між позивачем та ТОВ «ГАСТОНІЯ» () був укладений договір №24042017, предметом якого була поставка продукції виробничо-технічного призначення, за ціною, в кількості, асортименті, строки поставки, які узгоджуються сторонами у специфікаціях до договору. До договору сторонами були підписані специфікації №1 від 24.04.2017, №2 від 26.04.2017, №3 від 26.04.2017, №4 від 26.04.2017, №5 від 26.04.2017, №6 від 12.05.2017, №7 від 12.05.2017.

На підтвердження виконання умов договору позивачем до матеріалів справи було надано копії платіжних доручень №932 від 25.04.2017 на суму 216 085,18 грн., №956 від 27.04.2017 на суму 471 483,06 грн., №1108 від 16.05.2017 на суму 179 059,05 грн., товарно-транспортних накладних №4242 від 24.04.2017, №4263 від 26.04.2017, №4264 від 26.04.2017, №4265 від 26.04.2017, №4266 від 26.04.2017, №5125 від 12.05.2017, №5124 від 12.05.2017, видаткових накладних РН-4242 від 24.04.2017, РН-4263 від 26.04.2017, РН-4264 від 26.04.2017, РН-4265 від 26.04.2017, РН-4266 від 26.04.2017, РН-5125 від 12.05.2017, РН-5124 від 12.05.2017, податкових накладних №5125 від 12.05.2017 на суму 114 556,25 грн., №5124 від 12.05.2017 на суму 64 502,80 грн., №4264 від 26.04.2017 на суму 60 951,41 грн., №4263 від 26.04.2017 на суму 189 561,67 грн., №4265 від 26.04.2017 на суму 70 813,01 грн., №4266 від 26.04.2017 на суму 150 156, 97 грн., №4242 від 24.04.2017 на суму 216 085,18 грн.

18.05.2017 р. між позивачем та ТОВ «КОМТЕХЦЕНТР» () було укладено договір №18052017, предметом якого була поставка продукції виробничо-технічного призначення, за ціною, в кількості, асортименті, строки поставки, які узгоджуються сторонами у специфікаціях до договору. До договору сторонами були підписані специфікації №1 від 19.05.2017, №2 від 19.05.2017, №3 від 19.05.2017, №4 від 19.05.2017, №5 від 19.05.2017.

На підтвердження виконання умов договору позивачем до матеріалів справи було надано копії платіжних доручень №1229 від 01.06.2017 на суму 506 669,40 грн., №1238 від 06.06.2017 на суму 325 487,85 грн., товарно-транспортних накладних №175 від 19.05.2017, №176 від 19.05.2017, №177 від 19.05.2017, №191 від 19.05.2017, №192 від 19.05.2017, видаткових накладних РН-175 від 19.05.2017, РН-176 від 19.05.2017, РН-177 від 19.05.2017, РН-191 від 19.05.2017, РН-192 від 19.05.2017, податкових накладних №177 від 19.05.2017 на суму 80 153,70 грн., №175 від 19.05.2017 на суму 217 446,58 грн., №176 від 19.05.2017 на суму 209 069,12 грн., №191 від 19.05.2017 на суму 54 723,31 грн., №192 від 19.05.2017 на суму 270 764,54 грн.

21.09.2016 р. між позивачем та ТОВ «КОМЕРЦЛАЙНС» () було укладено договір №2109, предметом якого була поставка продукції виробничо-технічного призначення, за ціною, в кількості, асортименті, строки поставки, які узгоджуються сторонами у специфікаціях до договору. До договору сторонами були підписані специфікації №1 від 26.09.2016, №3 від 10.11.2016, №4 від 23.11.2016.

На підтвердження виконання умов договору позивачем до матеріалів справи було надано копії платіжних доручень №2435 від 27.09.2016 на суму 294 320,92 грн., №2827 від 11.11.2016 на суму 318 408,65 грн., №2975 від 24.11.2016 на суму 157 421,41 грн., товарно-транспортних накладних №9261 від 26.09.2016, №11102 від 10.11.2016, №11103 від 10.11.2016, №11233 від 23.11.2016, видаткових накладних РН-0009261 від 26.09.2016, РН-11102 від 10.11.2016, РН-11103 від 10.11.2016, РН-11233 від 23.11.2016, податкових накладних №11233 від 23.11.2016 на суму 157 421,41 грн., №11102 від 10.11.2016 на суму 168 528,65 грн., №11103 від 10.11.2016 на суму 149 880,00 грн., №9261 від 26.09.2016 на суму 294 320,92 грн.

27.07.2017 р. між позивачем та ТОВ «ЛОГІСТІК СЕРВІС ВОСТОК ЛТД» () було укладено договір №27072017, предметом якого була поставка продукції виробничо-технічного призначення, за ціною, в кількості, асортименті, строки поставки, які узгоджуються сторонами у специфікаціях до договору. До договору сторонами були підписані специфікації №1 від 27.07.2017, №2 від 27.07.2017, №3 від 27.07.2017, №4 від 27.07.2017.

На підтвердження виконання умов договору позивачем до матеріалів справи було надано копії платіжних доручень №1842 від 16.08.2017 на суму 122 470,40 грн., №1943 від 21.08.2017 на суму 642 969,58 грн., товарно-транспортних накладних №147 від 27.07.2017, №148 від 27.07.2017, №149 від 27.07.2017, №150 від 27.07.2017, видаткових накладних РН-147 від 27.07.2017, РН-148 від 27.07.2017, РН-149 від 27.07.2017, РН-150 від 27.07.2017, податкових накладних №149 від 27.07.2017 на суму 562 464,00 грн., №150 від 27.07.2017 на суму 7 211,34 грн., №147 від 27.07.2017 на суму 55 851,12 грн., №148 від 27.07.2017 на суму 139 913,52 грн.

01.02.2017 р. між позивачем та ТОВ «ЕЛЕМЕНТ ТАУЕР» () був укладений договір №01022017, предметом якого була поставка продукції виробничо-технічного призначення, за ціною, в кількості, асортименті, строки поставки, які узгоджуються сторонами у специфікаціях до договору. До договору сторонами були підписані специфікації №1 від 03.02.2017, №2 від 13.02.2017.

На підтвердження виконання умов договору позивачем до матеріалів справи було надано копії платіжного доручення №388 від 15.02.2017 на суму 506 167,82 грн., товарно-транспортних накладних №52 від 03.02.2017, №201 від 13.02.2017, видаткових накладних РН-000052 від 03.02.2017, РН-000201 від 13.02.2017, податкових накладних №201 від 13.02.2017 на суму 205 365,98 грн., №52 від 03.02.2017 на суму 300 801,84 грн.

11.01.2016 р. між позивачем та ТОВ «ПОІНТ ПЛЮС УКРАЇНА» () був укладений договір №01/16, предметом якого була поставка продукції виробничо-технічного призначення, за ціною, в кількості, асортименті, строки поставки, які узгоджуються сторонами у специфікаціях до договору. До договору сторонами було підписано специфікацію №2 від 01.02.2016.

На підтвердження виконання умов договору позивачем до матеріалів справи було надано копії платіжних доручень №42 від 01.02.2016 на суму 203 813,28 грн., №111 від 17.02.2016 на уму 246 932,33 грн., №112 від 17.02.2016 на суму 48 795,00 грн., видаткових накладних №2 від 18.01.2016, №5 від 01.02.2016, податкових накладних №5 від 01.02.2016 на суму 295 727,33 грн., №2 від 18.01.2016 на суму 203 813,28 грн.

30.11.2016 р. між позивачем та ПП «ФОРТ НОКС» () був укладений договір №30/11/2016, предметом якого була поставка продукції виробничо-технічного призначення, за ціною, в кількості, асортименті, строки поставки, які узгоджуються сторонами у специфікаціях до договору. До договору сторонами було підписано специфікацію №1 від 30.11.2016.

На підтвердження виконання умов договору позивачем до матеріалів справи було надано копії платіжного доручення №3037 від 05.12.2016 на суму 480 000,00 грн., видаткових накладних РН-124 від 30.11.2016, товарно-транспортної накладної №124 від 30.11.2016, податкової накладної №124 від 30.11.2016 на суму 480 000,00 грн.

16.08.2017 р. між позивачем та ТОВ «АГРАРНІ ТРАДИЦІЇ СВ» () був укладений договір №16082017, предметом якого була поставка продукції виробничо-технічного призначення, за ціною, в кількості, асортименті, строки поставки, які узгоджуються сторонами у специфікаціях до договору. До договору сторонами було підписано специфікації №1 від 17.08.2017, №2 від 17.08.2017, №3 від 17.08.2017, №4 від 17.08.2018.

На підтвердження виконання умов договору позивачем до матеріалів справи було надано копії платіжного доручення №2158 від 06.09.2017 на суму 466 061,00 грн., видаткових накладних №12 від 17.08.2017, №13 від 17.08.2017, №14 від 17.08.2017, №15 від 17.08.2017, товарно-транспортних накладних №12 від 17.08.2017, №13 від 17.08.2017, №14 від 17.08.2017, №15 від 17.08.2017, податкових накладних №13 від 17.08.2017 на суму 99 706,12 грн., №12 від 17.08.2017 на суму 145 640,78 грн., №15 від 17.08.2017 на суму 77 961,78 грн., №14 від 17.08.2017 на суму 142 752,32 грн.

25.05.2016 р. між позивачем та ТОВ «ЖИТЛОБУДМОНТАЖ», нова назва - ТОВ «Будівельна компанія АЛЬТОР» () був укладений договір №25052016, предметом якого була поставка продукції виробничо-технічного призначення, за ціною, в кількості, асортименті, строки поставки, які узгоджуються сторонами у специфікаціях до договору. До договору сторонами були підписані специфікації №1 від 27.05.2016, №2 від 30.06.2016, №3 від 30.06.2016, №4 від 25.07.2016, №5 від 02.08.2016.

На підтвердження виконання умов договору позивачем до матеріалів справи було надано копії платіжних доручень №1149 від 03.06.2016 на суму 9 881,95 грн., №1167 від 07.06.2016 на суму 55 997,73 грн., №1516 від 06.07.2016 на суму 122 646,44 грн., №1716 від 25.07.2016 на суму 62 296,55 грн., №883 від 09.08.2016 на суму 202 260,31 грн., товарно-транспортних накладних №6 від 02.08.2016, №193 від 25.07.2016, №298 від 30.06.2016, №297 від 30.06.2016, №239 від 27.05.2016, видаткових накладних РН-000000239 від 27.05.2016, РН-0000297 від 30.06.2016, РН-0000298 від 30.06.2016, РН-00000193 від 25.07.2016, РН-0000006 від 02.08.2016, податкових накладних №6 від 02.08.2016 на суму 202 260,31 грн., №193 від 25.07.2016 на суму 62 296,55 грн., №298 від 30.06.2016 на суму 101 736,44 грн., №297 від 30.06.2016 на суму 20 910,00 грн., №239 від 27.05.2016 на суму 65 879,68 грн.

18.11.2016 р. між позивачем та ТОВ «ОЛІГРЕС» () був укладений договір №18/11/2016, предметом якого була поставка продукції виробничо-технічного призначення, за ціною, в кількості, асортименті, строки поставки, які узгоджуються сторонами у специфікаціях до договору. До договору сторонами була підписана специфікація №2 від 18.11.2016.

На підтвердження виконання умов договору позивачем до матеріалів справи було надано копії платіжного доручення №2996 від 30.11.2016 на суму 434 665,46 грн., товарно-транспортних накладних №118 від 18.11.2016, №119 від 18.11.2016, видаткових накладних РН-118 від 18.11.2016, РН-119 від 18.11.2016, податкових накладних №119 від 18.11.2016 на суму 56 342,40 грн., №118 від 18.11.2016 на суму 378 323,06 грн.

28.08.2017 р. між позивачем та ТОВ «ДНІПРО ОЙЛ ГРУП» () був укладений договір №28082017, предметом якого була поставка продукції виробничо-технічного призначення, за ціною, в кількості, асортименті, строки поставки, які узгоджуються сторонами у специфікаціях до договору. До договору сторонами була підписана специфікація №1 від 29.08.2017.

На підтвердження виконання умов договору позивачем до матеріалів справи було надано копії платіжного доручення №2454 від 27.09.2017 на суму 383 247,73 грн., товарно-транспортної накладної №383 від 29.08.2017, видаткової накладної РН-383 від 29.08.2017, податкової накладної №383 від 29.08.2016 на суму 383 247,73 грн.

10.09.2017 р. між позивачем та ТОВ «РАВІНДА» () був укладений договір №10092017, предметом якого була поставка продукції виробничо-технічного призначення, за ціною, в кількості, асортименті, строки поставки, які узгоджуються сторонами у специфікаціях до договору. До договору сторонами були підписані специфікації №1 від 11.09.2017, №2 від 12.09.2017.

На підтвердження виконання умов договору позивачем до матеріалів справи було надано копії товарно-транспортних накладних №18 від 11.09.2017, №25 від 12.09.2017, видаткових накладних №18 від 11.09.2017, №25 від 12.09.2017, податкових накладних №18 від 11.09.2017 на суму 196 213,90 грн., №25 від 12.09.2017 на суму 184 843,09 грн.

Згідно з актом перевірки у бухгалтерському обліку дані операції відображено по контрагенту ТОВ «РАВІНДА»: рахунок 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» наступним чином: Дт201 Кт 631 - 317 547,49 грн.; Дт644Кт631 - 63 509,51 грн.; Кт 6851 Дт 631 - 381 057 грн. (переведення боргу); Дт801 Кт 201 - 317 547,49 грн.; Дт231 Кт26 - 317 547, 49 грн.; Дт 901 Кт 26 - 317 547,49 грн. Згідно даних бухгалтерського рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» дебіторська та кредиторська заборгованість між підприємствами станом на 30.09.2017 року відсутня.

13.05.2016 р. між позивачем та ТОВ «БРАЙТ СКАЙ» () був укладений договір №13052016, предметом якого була поставка продукції виробничо-технічного призначення, за ціною, в кількості, асортименті, строки поставки, які узгоджуються сторонами у специфікаціях до договору. До договору сторонами були підписані специфікації №1 від 13.05.2016, №2 від 16.05.2016, №3 від 20.05.2016, №4 від 25.05.2016, №5 від 25.05.2016, №6 від 27.05.2016, №7 від 27.05.2016, №8 від 27.05.2016, №9 від 26.05.2016, №10 від 02.06.2016, №11 від 10.06.2016, №12 від 10.06.2016, №13 від 10.06.2016, №14 від 10.06.2016, №15 від 22.06.2016, №16 від 22.06.2016, №17 від 22.06.2016, №18 від 22.06.2016, №14 від 30.06.2016, №15 від 18.07.2016, №16 від 25.07.2016, №17 від 27.07.2016, №18 від 02.09.2016, №19 від 08.09.2016, №20 від 09.09.2016, №26 від 18.08.2016, №27 від 18.08.2016, №28 від 18.08.2016, №29 від 25.08.2016, №30 від 25.08.2016, №31 від 01.09.2016, №32 від 01.09.2016, №33 від 01.09.2016, №34 від 02.09.2016, №35 від 02.09.2016, №36 від 02.09.2016, №39 від 08.09.2016, №37 від 08.09.2016, №38 від 08.09.2016, №40 від 11.10.2016, №41 від 13.10.2016, №42 від 19.10.2016, №44 від 19.10.2016, №45 від 25.10.2016, №46 від 19.10.2016, №43 від 19.10.2016, №47 від 25.10.2016, №51 від 27.12.2016, №49 від 27.12.2016, №48 від 27.12.2016, №50 від 27.12.2016, №52 від 11.01.2017, №53 від 11.01.2017, додаткова угода №2 від 31.12.2016. Крім того, сторонами 13.12.2016 р. було підписано Додаткову угоду №1 до договору, згідно з якою сторони узгодили розрахунок за договором поставки за поставлену продукцію на суму 901 786,51грн. у вексельній формі. (копії додаткової угоди №1 та Акта прийому-передачі векселя від 13.12.2016 наявні у матеріалах справи).

На підтвердження виконання умов договору позивачем до матеріалів справи було надано копії платіжних доручень: №978 від 18.05.2016 на суму 6 977,19грн., №1003 від 23.05.2016 на суму 3 606,33грн., №1004 від 24.05.2016 на суму 17 156,58грн., №1121 від 30.05.2016 на суму 8 028,59грн., №1122 від 31.05.2016 на суму 30 290,07грн., №1128 від 02.06.2016 на суму 12 501,08грн., №846 від 02.06.2016 на суму 19 842,31грн., №1154 від 07.06.2016 на суму 563,31грн., №1155 від 07.06.2016 на суму 760,50грн., №1156 від 07.06.2016 на суму 3 531,24грн., №1157 від 07.06.2016 на суму 16 596,00грн., №1158 від 07.06.2016 на суму 26 550,00грн., №1159 від 07.06.2016 на суму 27 000,00грн., №1160 від 07.06.2016 на суму 2 293,49грн., №1170 від 08.06.2016 на суму 16 651,93грн., №1245 від 13.06.2016 на суму 70 547,09грн., №1246 від 13.06.2016 на суму 36 464,09грн., №1247 від 13.06.2016 на суму 149 622,69грн., №1308 від 16.06.2016 на суму 23 849,45грн., №1309 від 16.06.2016 на суму 81 178,01грн., №1316 від 16.06.2016 на суму 19 259,04грн., №1310 від 16.06.2016 на суму 306 266,26грн., №1311 від 16.06.2016 на суму 68 706,28грн., №1319 від 17.06.2016 на суму 15 182,11грн., №1317 від 17.06.2016 на суму 6 611,88грн., №1345 від 21.06.2016 на суму 3 894,96грн., №1360 від 24.06.2016 на суму 131 921,59грн., №1359 від 24.06.2016 на суму 92 588,70грн., №1363 від 24.06.2016 на суму 126 399,76грн., №1364 від 24.06.2016 на суму 5 695,69грн., №1365 від 24.06.2016 на суму 7 689,50грн., №1366 від 24.06.2016 на суму 35 704,76грн., №1369 від 29.06.2016 на суму 268 450,00грн., №1370 від 29.06.2016 на суму 55 684,70грн., №1420 від 29.06.2016 на суму 42 683,29грн., №1368 від 29.06.2016 на суму 75 215,30грн., №1436 від 01.07.2016 на суму 23 189,78грн., №1437 від 01.07.2016 на суму 159 494,92грн., №1438 від 01.07.2016 на суму 217 315,30грн., №1535 від 11.07.2016 на суму 9 460,48грн., №1813 від 01.08.2016 на суму 500 000,00грн., №1824 від 05.08.2016 на суму 27 690,30грн., №1825 від 05.08.2016 на суму 9 102,32грн., №1826 від 05.08.2016 на суму 1 499,16грн., №1827 від 05.08.2016 на суму 34 371,25грн., №1855 від 08.08.2016 на суму 5 835,42грн., №1881 від 09.08.2016 на суму 11 173,03грн., №1948 від 11.08.2016 на суму 722 000,00грн., №2022 від 19.08.2016 на суму 36 008,56грн., №1978 від 19.08.2016 на суму 590 125,69грн., №2077 від 25.08.2016 на суму 45 989,11грн., №2159 від 02.09.2016 на суму 165 132,64грн., №2202 від 08.09.2016 на суму 805 228,69грн., №2262 від 12.09.2016 на суму 570 000,00грн., №2258 від 12.09.2016 на суму 69 922,14грн., №2287 від 15.09.2016 на суму 400 000,00грн., №2488 від 04.10.2016 на суму 827 640,29грн., №2558 від 13.10.2016 на суму 12 726,94грн., №2559 від 13.10.2016 на суму 30 208,22грн., №2615 від 20.10.2016 на суму 29 851,16грн., №2613 від 20.10.2016 на суму 58 344,84грн., №2614 від 20.10.2016 на суму 258 943,20грн., №2671 від 26.10.2016 на суму 42 206,53грн., №2756 від 02.11.2016 на суму 56 369,15грн., №2757 від 02.11.2016 на суму 128 683,51грн., №2758 від 02.11.2016 на суму 132 235,38грн., №75 від 13.01.2017 на суму 95 428,45грн., №207 від 26.01.2017 на суму 527 570,97грн., №250 від 01.02.2017 на суму 11 928,56грн., №393 від 17.02.2017 на суму 5 127,83грн., №511 від 02.03.2017 на суму 552 799,87грн.; товарно-транспортних накладних: №11 від 13.05.2016, №42 від 20.05.2016, №68 від 25.05.2016, №73 від 25.05.2016, №82 від 27.05.2016, №83 від 27.05.2016, №100 від 27.05.2016, №101 від 27.05.2016, №103 від 27.05.2016, №102 від 27.05.2016, №104 від 27.05.2016, №105 від 27.05.2016, №106 від 27.05.2016, №108 від 02.06.2016, №138 від 10.06.2016, №139 від 10.06.2016, №140 від 10.06.2016, №142 від 10.06.2016, №169 від 22.06.2016, №170 від 22.06.2016, №171 від 22.06.2016, №174 від 22.06.2016, №208 від 30.06.2016, №213 від 18.07.2016, №214 від 25.07.2016, №217 від 27.07.2016, №220 від 02.09.2016, №227 від 08.09.2016, №235 від 09.09.2016, №263 від 18.08.2016, №264 від 18.08.2016, №274 від 25.08.2016, №275 від 25.08.2016, №281 від 01.09.2016, №283 від 01.09.2016, №284 від 01.09.2016, №286 від 02.09.2016, №287 від 02.09.2016, №285 від 02.09.2016, №297 від 08.09.2016, №296 від 08.09.2016, №298 від 08.09.2016, №312 від 11.10.2016, №324 від 13.10.2016, №327 від 19.10.2016, №329 від 19.10.2016, №328 від 19.10.2016, №336 від 25.10.2016, №334 від 25.10.2016, №335 від 25.10.2016, №372 від 27.12.2016, №363 від 27.12.2016, №362 від 27.12.2016, №364 від 27.12.2016, №2 від 11.01.2017, №3 від 11.01.2017; видаткових накладних: № РН-0000011 від 13.05.2016, № РН-0000036 від 16.05.2016, № РН-0000042 від 20.05.2016, № РН-0000068 від 25.05.2016, №РН-0000073 від 25.05.2016, № РН-0000082 від 27.05.2016, № РН-0000083 від 27.05.2016, № РН-0000100 від 27.05.2016, № РН-0000101 від 27.05.2016, № РН-0000103 від 27.05.2016, № РН-0000102 від 27.05.2016, № РН-0000104 від 27.05.2016, № РН-0000105 від 27.05.2016, № РН-0000106 від 27.05.2016, № РН-0000108 від 02.06.2016, № РН-0000138 від 10.06.2016, № РН-0000139 від 10.06.2016, № РН-0000140 від 10.06.2016, № РН-0000142 від 10.06.2016, № РН-0000169 від 22.06.2016, № РН-0000170 від 22.06.2016, № РН-0000171 від 22.06.2016, № РН-0000174 від 22.06.2016, № РН-0000208 від 30.06.2016, № РН-0000213 від 18.07.2016, № РН-0000214 від 25.07.2016, № РН-0000217 від 27.07.2016, № РН-0000220 від 02.09.2016, № РН-0000227 від 08.09.2016, № РН-0000235 від 09.09.2016, № РН-0000263 від 18.08.2016, № РН-0000264 від 18.08.2016, № РН-0000265 від 18.08.2016, № РН-0000274 від 25.08.2016, № РН-0000275 від 25.08.2016, № РН-0000281 від 01.09.2016, № РН-0000283 від 01.09.2016, № РН-0000284 від 01.09.2016, № РН-0000286 від 02.09.2016, № РН-0000287 від 02.09.2016, № РН-0000285 від 02.09.2016, № РН-0000297 від 08.09.2016, № РН-0000296 від 08.09.2016, № РН-0000298 від 08.09.2016, № РН-0000312 від 11.10.2016, № РН-0000324 від 13.10.2016, № РН-0000327 від 19.10.2016, № РН-0000329 від 19.10.2016, № РН-0000328 від 19.10.2016, № РН-0000336 від 25.10.2016, № РН-0000334 від 25.10.2016, № РН-0000335 від 25.10.2016, № РН-0000372 від 27.12.2016, № РН-0000363 від 27.12.2016, № РН-0000362 від 27.12.2016, № РН-0000364 від 27.12.2016, № РН-000002 від 11.01.2017, № РН-000003 від 11.01.2017, податкових накладних: №11 від 13.05.2016 на суму 77524,28грн., №38 від 16.05.2016 на суму 40070,42грн., №45 від 20.05.2016 на суму 190628,72грн., №88 від 25.05.2016 на суму 89206,60грн., №94 від 25.05.2016 на суму 336556,33грн., №108 від 27.05.2016 на суму 220470,18грн., №109 від 27.05.2016 на суму 138900,84грн., №126 від 27.05.2016 на суму 25483,27грн., №127 від 27.05.2016 на суму 300000,00грн., №129 від 27.05.2016 на суму 184400,00грн., №128 від 27.05.2016 на суму 295000,00грн., №130 від 27.05.2016 на суму 39236,00грн., №127 від 27.05.2016 на суму 300000,00грн., №129 від 27.05.2016 на суму 184400,00грн., №128 від 27.05.2016 на суму 295000,00грн., №130 від 27.05.2016 на суму 39236,00грн., №131 від 27.05.2016 на суму 6259,00грн., №132 від 27.05.2016 на суму 8450,00грн., №135 від 02.06.2016 на суму 185021,53грн., №181 від 10.06.2016 на суму 213989,34грн., №185 від 10.06.2016 на суму 73465,30грн., №186 від 10.06.2016 на суму 168690,05грн., №189 від 10.06.2016 на суму 43277,28грн., №222 від 22.06.2016 на суму 146843,28грн., №223 від 22.06.2016 на суму 85244,47грн., №224 від 22.06.2016 на суму 242171,22грн., №233 від 22.06.2016 на суму 20850,48грн., №291 від 30.06.2016 на суму 105116,44грн., №300 від 18.07.2016 на суму 307669,97грн., №302 від 25.07.2016 на суму 101136,89грн., №304 від 27.07.2016 на суму 16657,31грн., №315 від 02.09.2016 на суму 381902,82грн., №417 від 08.09.2016 на суму 64837,99грн., №433 від 09.09.2016 на суму 124144,84 грн., №500 від 18.08.2016 на суму 125733,76грн., №501 від 18.08.2016 на суму 218196,91грн., №502 від 18.08.2016 на суму 56164,54грн., №512 від 25.08.2016 на суму 370368,08грн., №513 від 25.08.2016 на суму 140622,04грн., №528 від 01.09.2016 на суму 186293,98грн., №532 від 01.09.2016 на суму 40005,48грн., №533 від 01.09.2016 на суму 139707,62грн., №536 від 02.09.2016 на суму 510000,00грн., №535 від 02.09.2016 на суму 510000,00грн., №534 від 02.09.2016 на суму 448800,00грн., №647 від 08.09.2016 на суму 64115,21грн., №646 від 08.09.2016 на суму 317520,00грн., №648 від 08.09.2016 на суму 61944,12грн., №706 від 11.10.2016 на суму 141410,45грн., №797 від 13.10.2016 на суму 335646,84грн., №812 від 19.10.2016 на суму 168963,23грн., №814 від 19.10.2016 на суму 51596,29грн., №813 від 19.10.2016 на суму 111120,00грн., №825 від 25.10.2016 на суму 160533,59грн., №823 від 25.10.2016 на суму 161424,50грн., №824 від 25.10.2016 на суму 147003,35грн., №976 від 27.12.2016 на суму 275995,64грн., №893 від 27.12.2016 на суму 186107,12грн., №892 від 27.12.2016 на суму 178805,64грн., №894 від 27.12.2016 на суму 208533,94грн., №2 від 11.01.2017 на суму 111120,00грн., №3 від 11.01.2017 на суму 232293,34грн.

Крім того, 30.01.2017 р. між позивачем та ТОВ «БРАЙТ СКАЙ» був укладений договір №30012017, предметом якого була поставка продукції виробничо-технічного призначення, за ціною, в кількості, асортименті, строки поставки, які узгоджуються сторонами у специфікаціях до договору. До договору сторонами були підписані специфікації №1 від 31.01.2017, №2 від 31.01.2017, №3 від 31.01.2017, №4 від 31.01.2017, №5 від 31.01.2017, №6 від 31.01.2017.

На підтвердження виконання умов договору позивачем до матеріалів справи було надано копії платіжних доручень №307 від 08.02.2017 на суму 80 553,88 грн., №339 від 10.02.2017 на суму 11 315,78 грн., №560 від 13.03.2017 на суму 928 904,49 грн., видаткових накладних: № РН-00000019 від 31.01.2017, № РН-000027 від 31.01.2017, № РН-000029 від 31.01.2017, № РН-000030 від 31.01.2017, № РН-000055 від 31.01.2017, № РН-000054 від 31.01.2017, товарно-транспортних накладних: №19 від 31.01.2017, №27 від 31.01.2017, №29 від 31.01.2017, №30 від 31.01.2017, №55 від 31.01.2017; податкових накладних: №52 від 31.01.2017 на суму 377967,24грн., №60 від 31.01.2017 на суму 230102,23грн., №68 від 31.01.2017 на суму 241480,55грн., № 117 від 31.01.2017 на суму 45493,27грн., №166 від 31.01.2017 на суму 93060,00грн., №165 від 31.01.2017 на суму 32670,86грн.

03.07.2017 р. між позивачем та ТОВ «ТЕХАСЕТ» () було укладено договір №03072017, предметом якого була поставка продукції виробничо-технічного призначення, за ціною, в кількості, асортименті, строки поставки, які узгоджуються сторонами у специфікаціях до договору. До договору сторонами були підписані специфікації №1 від 07.07.2017, №2 від 07.07.2017, №3 від 07.07.2017, №4 від 17.07.2017, №5 від 17.07.2017, №6 від 17.07.2017, №7 від 17.07.2017, №8 від 17.07.2017, №10 від 21.07.2017, №11 від 21.07.2017, №12 від 21.07.2017, №13 від 21.07.2017.

На підтвердження виконання умов договору позивачем до матеріалів справи було надано копії платіжних доручень №1601 від 21.07.2017 на суму 424 538,45 грн., №1755 від 02.08.2017 на суму 444 591,79 грн., №1791 від 04.08.2017 на суму 703 992,40 грн., №1792 від 04.08.2017 на суму 285 5584, 29 грн., №1823 від 07.08.2017 на суму 804 917,84 грн., товарно-транспортних накладних №7075 від 07.07.2017, №7076 від 07.07.2017, №7079 від 07.07.2017, №7178 від 17.07.2017, №7169 від 17.07.2017, №7170 від 17.07.2017, №7172 від 17.07.2017, №7179 від 17.07.2017, №7216 від 21.07.2017, №7215 від 21.07.2017, №7217 від 21.07.2017, №7218 від 21.07.2017, видаткових накладних РН-7075 від 07.07.2017, РН-7076 від 07.07.2017, РН-7079 від 07.07.2017, РН-7178 від 17.07.2017, РН-7169 від 17.07.2017, РН-7170 від 17.07.2017, РН-7172 від 17.07.2017, РН-7179 від 17.07.2017, РН-7216 від 21.07.2017, РН-7215 від 21.07.2017, РН-7217 від 21.07.2017, РН-7218 від 21.07.2017, податкових накладних: №7075 від 07.07.2017 на суму 129085,27грн., №7076 від 07.07.2017 на суму 295453,18грн., №7079 від 07.07.2017 на суму 392756,06грн., №7178 від 17.07.2017 на суму 113468,54грн., №7169 від 17.07.2017 на суму 155097,65грн., №7170 від 17.07.2017 на суму 176025,60, №7172 від 17.07.2017 на суму 250195,87грн., №7179 від 17.07.2017 на суму 217545,13грн., №7216 від 21.07.2017 на суму 85101,41грн., №7215 від 21.07.2017 на суму 198879,97грн., №7217 від 21.07.2017 на суму 298099,36грн., №7218 від 21.07.2017 на суму 127364,4грн.

10.03.2016 р. між позивачем та ТОВ «БЕЛЛІНІ» () був укладений договір №10/03, предметом якого була поставка продукції виробничо-технічного призначення, за ціною, в кількості, асортименті, строки поставки, які узгоджуються сторонами у специфікаціях до договору. До договору сторонами були підписані специфікації №1 від 10.03.2016, №2 від 24.03.2016, №3 від 29.03.2016, №4 від 30.03.2016, №5 від 04.04.2016, №6 від 07.04.2016, №7 від 11.04.2016, №8 від 15.04.2016, №9 від 18.04.2016, №10 від 27.04.2016, №11 від 27.04.2016, №12 від 27.04.2016, №13 від 28.04.2017, №14 від 10.05.2017.

На підтвердження виконання умов договору позивачем до матеріалів справи було надано копії товарно-транспортної накладної №186 від 10.05.2016, платіжних доручень: №823 від 21.03.2016 на суму 919,45грн., №826 від 28.03.2016 на суму 11 833,86грн., №434 від 31.03.2016 на суму 23 495,93грн., №482 від 31.03.2016 на суму 11 281,02грн., №489 від 05.04.2016 на суму 100 000,00грн., №543 від 07.04.2016 на суму 100 000,00грн., №581 від 11.04.2016 на суму 280 583,75грн., №604 від 12.04.2016 на суму 3 107,39грн., №605 від 13.04.2016 на суму 7 712,88грн., №670 від 15.04.2016 на суму 2 200,30грн., №737 від 21.04.2016 на суму 10 060,82грн., №741 від 25.04.2016 на суму 2 064,33грн., №878 від 10.05.2016 на суму 26 415,65грн., №877 від 10.05.2016 на суму 788,37грн., №876 від 10.05.2016 на суму 29 736,92грн., №875 від 10.05.2016 на суму 27 132,92грн., №916 від 12.05.2016 на суму 13 518,49грн., №934 від 13.05.2016 на суму 31 419,13грн., №935 від 13.05.2016 на суму 77 985,79грн., №936 від 13.05.2016 на суму 22 247,43грн., №937 від 13.05.2016 на суму 101 726,10грн., №938 від 13.05.2016 на суму 20 872,70грн., №875 від 10.05.2016 на суму 27 132,92грн., №916 від 12.05.2016 на суму 13 518,49грн., №934 від 13.05.2016 на суму 31 419,13грн., №935 від 13.05.2016 на суму 77 985,79грн., №936 від 13.05.2016 на суму 22 247,43грн., №937 від 13.05.2016 на суму 101 726,10грн., №938 від 13.05.2016 на суму 20 872,70грн., №939 від 13.05.2016 на суму 238 400,97грн., №1095 від 03.06.2016 на суму 35 943,01грн., №1096 від 03.06.2016 на суму 300 673,25грн., №1097 від 03.06.2016 на суму 7 971,33грн., №1098 від 03.06.2016 на суму 93 320,89грн., №1119 від 03.06.2016 на суму 267 091,52грн., №1244 від 13.06.2016 на суму 43 366,13грн.; видатковими накладними: № РН-0000034 від 10.03.2016, № РН-0000027 від 24.03.2016, №РН-0000074 від 29.03.2016, № РН-0000076 від 30.03.2016, № РН-0000098 від 04.04.2016, №РН-0000099 від 07.04.2016, № РН-0000116 від 11.04.2016, № РН-0000128 від 15.04.2016, №РН-0000134 від 18.04.2016, № РН-0000164 від 27.04.2016, № РН-0000165 від 27.04.2016, №РН-0000166 від 27.04.2016, № РН-0000167 від 28.04.2016, № РН-0000186 від 10.05.2016; податкових накладних: №42 від 10.03.2016 на суму 10 216,10грн., №33 від 24.03.2016 на суму 131 487,30грн., №182 від 29.03.2016 на суму 261 065,92грн., №184 від 30.03.2016 на суму 125 344,69грн., №238 від 04.04.2016 на суму 34 526,56грн., №239 від 07.04.2016 на суму 85 698,67грн., №282 від 11.04.2016 на суму 24 447,73грн., №313 від 15.04.2016 на суму 111 786,92грн., №323 від 18.04.2016 на суму 22 937,03грн., №493 від 27.04.2016 на суму 301 476,90грн., №494 від 27.04.2016 на суму 330 410,17грн., №495 від 27.04.2016 на суму 8 759,70грн., №496 від 28.04.2016 на суму 293 507,17грн., №526 від 10.05.2016 на суму 150 205,48грн.

20.03.2017 р. між позивачем та ТОВ «ТД «БУДПРОВАЙДЕР» () був укладений договір №20032017, предметом якого була поставка продукції виробничо-технічного призначення, за ціною, в кількості, асортименті, строки поставки, які узгоджуються сторонами у специфікаціях до договору. До договору сторонами були підписані специфікації №1 від 20.03.2017, №2 від 20.03.2017, №3 від 27.03.2017, №4 від 27.03.2017, №5 від 27.03.2017, №6 від 27.03.2017, №7 від 18.04.2016, №8 від 18.04.2016, №9 від 18.04.2016, №10 від 18.04.2016, №11 від 16.05.2017, №12 від 16.05.2017, №13 від 16.05.2017, №14 від 16.05.2017, №15 від 16.05.2017, №16 від 16.05.2017, №17 від 16.05.2017, №18 від 16.05.2017, №19 від 24.05.2017, №20 від 24.05.2017, №21 від 24.05.2017, №22 від 24.05.2017, №23 від 24.05.2017, №24 від 24.05.2017, №25 від 24.05.2017, №26 від 24.05.2017, №27 від 24.05.2017, №28 від 31.05.2017, №29 від 31.05.2017, №30 від 31.05.2017, №31 від 31.05.2017, №32 від 13.06.2017, №33 від 13.06.2017, №34 від 13.06.2017, №35 від 13.06.2017, №36 від 13.06.2017, №37 від 13.06.2017, №38 від 13.06.2017, №39 від 13.06.2017, №40 від 13.06.2017, №41 від 13.06.2017, №42 від 13.06.2017, №43 від 13.06.2017, №44 від 13.06.2017, №45 від 13.06.2017, №46 від 13.06.2017, №47 від 13.06.2017, №48 від 13.06.2017, №49 від 13.06.2017, №50 від 13.06.2017, №51 від 13.06.2017, №52 від 13.06.2017, №53 від 13.06.2017, №54 від 13.06.2017, №55 від 13.06.2017, №56 від 13.06.2017. Крім того, сторонами 08.11.2017р. було підписано Додаткову угоду №1 до договору, згідно з якою сторони узгодили розрахунок за договором поставки за поставлену продукцію на суму 4 365 931,56грн. у вексельній формі.

На підтвердження виконання умов договору позивачем до матеріалів справи було надано копії видаткових накладних №80 від 20.03.2017, №81 від 20.03.2017, №82 від 27.03.2017, №83 від 27.03.2017, №84 від 27.03.2017, №85 від 27.03.2017, №86 від 18.04.2017, №87 від 18.04.2017, №88 від 18.04.2017, №89 від 18.04.2017, №121 від 16.05.2017, №125 від 16.05.2017, №120 від 16.05.2017, №124 від 16.05.2017, №119 від 16.05.2017, №283 від 16.05.2017, №282 від 16.05.2017, №284 від 16.05.2017, №274 від 24.05.2017, №273 від 24.05.2017, №276 від 24.05.2017, №275 від 24.05.2016, №270 від 24.05.2017, №271 від 24.05.2017, №272 від 24.05.2017, №169 від 24.05.2017, №155 від 24.05.2017, №281 від 31.05.2017, №278 від 31.05.2017, №279 від 31.05.2017, №170 від 31.05.2017, №173 від 13.06.2017, №174 від 13.06.2017, №175 від 13.06.2017, №238 від 13.06.2017, №247 від 13.06.2017, №241 від 13.06.2017, №246 від 13.06.2017, №245 від 13.06.2017, №226 від 13.06.2017, №231 від 13.06.2017, №233 від 13.06.2017, №237 від 13.06.2017, №240 від 13.06.2017, №227 від 13.06.2017, №228 від 13.06.2017, №230 від 13.06.2017, №239 від 13.06.2017, №179 від 13.06.2017, №178 від 13.06.2017, №182 від 13.06.2017, №183 від 13.06.2017, №184 від 13.06.2017, №185 від 13.06.2017, №181 від 13.06.2017, товарно-транспортних накладних №80 від 20.03.2017, №81 від 20.03.2017, №82 від 27.03.2017, №83 від 27.03.2017, №84 від 27.03.2017, №85 від 27.03.2017, №86 від 18.04.2017, №87 від 18.04.2017, №88 від 18.04.2017, №89 від 18.04.2017, №121 від 16.05.2017, №125 від 16.05.2017, №120 від 16.05.2017, №124 від 16.05.2017, №119 від 16.05.2017, №283 від 16.05.2017, №282 від 16.05.2017, №284 від 16.05.2017, №274 від 24.05.2017, №273 від 24.05.2017, №276 від 24.05.2017, №275 від 24.05.2016, №270 від 24.05.2017, №271 від 24.05.2017, №272 від 24.05.2017, №169 від 24.05.2017, №155 від 24.05.2017, №281 від 31.05.2017, №278 від 31.05.2017, №279 від 31.05.2017, №170 від 31.05.2017, №173 від 13.06.2017, №174 від 13.06.2017, №175 від 13.06.2017, №176 від 13.06.2017, №238 від 13.06.2017, №247 від 13.06.2017, №241 від 13.06.2017, №246 від 13.06.2017, №245 від 13.06.2017, №226 від 13.06.2017, №231 від 13.06.2017, №233 від 13.06.2017, №237 від 13.06.2017, №240 від 13.06.2017, №227 від 13.06.2017, №228 від 13.06.2017, №230 від 13.06.2017, №239 від 13.06.2017, №179 від 13.06.2017, №178 від 13.06.2017, №182 від 13.06.2017, №183 від 13.06.2017, №184 від 13.06.2017, №185 від 13.06.2017, №181 від 13.06.2017, платіжних доручень: №879 від 20.04.2017 на суму 824 044,87грн., №929 від 25.04.2017 на суму 468 666,52грн., №978 від 23.05.2017 на суму 69 873,61грн., №1179 від 31.05.2017 на суму 164 931,11грн., №1232 від 01.06.2017 на суму 81 092,34грн., №1251 від 07.06.2017 на суму 69 081,95грн., №1256 від 08.06.2017 на суму 55 886,09грн., №1260 від 12.06.2017 на суму 22 907,21грн., №1366 від 15.06.2017 на суму 130 984,99грн., №1367 від 15.06.2017 на суму 118 745,20грн., №1412 від 23.06.2017 на суму 155 641,86грн., №1418 від 27.06.2017 на суму 111 394,73грн., №1688 від 28.07.2017 на суму 714 079,46грн., №2141 від 05.09.2017 на суму 400 000,00грн., №2238 від 12.09.2017 на суму 300 000,00грн., №2314 від 21.09.2017 на суму 300 000,00грн.; податкових накладних: №49 від 20.03.2017 на суму 129550,91грн., №51 від 20.03.2017 на суму 303841,96грн., №46 від 27.03.2017 на суму 58901,39грн., №47 від 27.03.2017 на суму 70717,07грн., №48 від 27.03.2017 на суму 113427,73грн., №50 від 27.03.2017 на суму 147605,81грн., №1 від 18.04.2017 на суму 45433,08грн., №2 від 18.04.2017 на суму 92980,24грн., №3 від 18.04.2017 на суму 113800,51грн., №4 від 18.04.2017 на суму 216452,69грн., №3 від 16.05.2017 на суму 90512,17грн., №6 від 16.05.2017 на суму 43330,96грн., №2 від 16.05.2017 на суму 97350,56грн.,№5 від 16.05.2017 на суму 48830,34грн., №1 від 16.05.2017 на суму 237558,26грн., №64 від 16.05.2017 на суму 197760,00грн., №59 від 16.05.2017 на суму 298093,34грн., №63 від 16.05.2017 на суму 27323,05грн., №57 від 24.05.2017 на суму 213900,05грн., №58 від 24.05.2017 на суму 187279,86грн., №59 від 24.05.2017 на суму 268144,49грн., №60 від 24.05.2017 на суму 252481,49грн., №61 від 24.05.2017 на суму 40869,98грн., №62 від 24.05.2017 на суму 123028,24грн., №56 від 24.05.2017 на суму 136007,82грн., №55 від 24.05.2017 на суму 180649,10грн., №46 від 24.05.2017 на суму 233321,93грн., №62 від 31.05.2017 на суму 173506,57грн., №64 від 31.05.2017 на суму 235027,34грн., №63 від 31.05.2017 на суму 103184,22грн., №61 від 31.05.2017 на суму 169683,07грн., №16 від 13.06.2017 на суму 118355,20грн., №17 від 13.06.2017 на суму 280221,84грн., №18 від 13.06.2017 на суму 358183,87грн., №19 від 13.06.2017 на суму 88303,54грн., №32 від 13.06.2017 на суму 98255,76грн., №33 від 13.06.2017 на суму 212909,17грн., №34 від 13.06.2017 на суму 268594,82грн., №35 від 13.06.2017 на суму 123947,86грн., №36 від 13.06.2017 на суму 175886,44грн., №45 від 13.06.2017 на суму 161680,66грн., №40 від 13.06.2017 на суму 179368,76грн., №39 від 13.06.2017 на суму 156800,75грн., №38 від 13.06.2017 на суму 244257,16грн., №42 від 13.06.2017 на суму 165561,62грн., №44 від 13.06.2017 на суму 80153,70грн., №43 від 13.06.2017 на суму 38300,46грн., №41 від 13.06.2017 на суму 13311,05грн., №37 від 13.06.2017 на суму 113468,54грн., №21 від 13.06.2017 на суму 9628,80грн., №20 від 13.06.2017 на суму 265537,24грн., №23 від 13.06.2017 на суму 84428,29грн., №24 від 13.06.2017 на суму 102730,32грн., №25 від 13.06.2017 на суму 251114,98грн., №26 від 13.06.2017 на суму 60273,91грн., №22 від 13.06.2017 на суму 51432,54грн.

28.08.2017 р. між позивачем та ПП «СУЧАСНІ МОНТАЖНІ СИСТЕМИ» () був укладений договір №28/08, предметом якого була поставка продукції виробничо-технічного призначення, за ціною, в кількості, асортименті, строки поставки, які узгоджуються сторонами у специфікаціях до договору. До договору сторонами були підписані специфікації №1 від 29.08.2017, №2 від 29.08.2017, №3 від 29.08.2017, №4 від 29.08.2017, №5 від 29.08.2017.

На підтвердження виконання умов договору позивачем до матеріалів справи було надано копії видаткових накладних №851 від 29.08.2017, №855 від 29.08.2017, №856 від 29.08.2017, №857 від 29.08.2017, №859 від 29.08.2017, товарно-транспортних накладних №851 від 29.08.2017, №855 від 29.08.2017, №856 від 29.08.2017, №857 від 29.08.2017, №859 від 29.08.2017, податкових накладних: №851 від 29.08.2017 на суму 531 478,50 грн., №855 від 29.08.2017 на суму 56 734,27 грн., №854 від 29.08.2017 на суму 44 345,21 грн., №857 від 29.08.2017 на суму 1 459 320,00 грн., №859 від 29.08.2017 на суму 140 912,35 грн.

Оплата придбаної продукції в сумі 2 232 790,33грн. здійснювалася відповідно до умов договору про заміну сторони №30082017 від 30.08.2017р., укладеного між позивачем, ПП «СУЧАСНІ МОНТАЖНІ СИСТЕМИ» та ТОВ «БРІЛЕСТ» (копія договору наявна у матеріалах справи).

25.10.2016 р. між позивачем та ТОВ «ЕДЕР» () був укладений договір №25102016, предметом якого була поставка продукції виробничо-технічного призначення за ціною, в кількості, асортименті, строки поставки, які узгоджуються сторонами у специфікаціях до договору. До договору сторонами були підписані специфікації №1 від 25.10.2016, №2 від 25.10.2016, №3 від 25.10.2016, №4 від 31.10.2016, №5 від 31.10.2016, №6 від 31.10.2016. Крім того, до договору поставки сторонами було укладено додаткову угоду №1 від 31.12.2016, відповідно до якої сторони домовились про здійснення розрахунків за поставлену продукцію на суму 881 860,95грн. у вексельній формі.

На підтвердження виконання умов договору позивачем до матеріалів справи було надано копії платіжного доручення №2824 від 09.11.2016 на суму 87 217,02грн., видаткових накладних РН-0000001 від 25.10.2016, РН-0000002 від 25.10.2016, РН-0000004 від 25.10.2016, РН-0000006 від 31.10.2016, РН-0000010 від 31.10.2016, РН-0000033 від 31.10.2016, товарно-транспортних накладних №1 від 25.10.2016, №2 від 25.10.2016, №4 від 25.10.2016, №6 від 31.10.2016, №10 від 31.10.2016, №33 від 31.10.2016, податкових накладних, отриманих позивачем: №3 від 25.10.2016 на суму 180 257,12 грн., №4 від 25.10.2016 на суму 313 522,38 грн., №22 від 25.10.2016 на суму159 994,33 грн., №23 від 31.10.2016 на суму 90 264,17 грн., №45 від 31.10.2016 на суму 29 091,67 грн., №167 від 31.10.2016 на суму 195 948,30 грн.

14.03.2017 р. між позивачем та ТОВ «ЛАТВІТ» () був укладений договір №14032017, предметом якого була поставка продукції виробничо-технічного призначення за ціною, в кількості, асортименті, строки поставки, які узгоджуються сторонами у специфікаціях до договору. До договору сторонами було підписано специфікацію №1 від 14.03.2017.

На підтвердження виконання умов договору позивачем до матеріалів справи було надано копії видаткової накладної РН-103 від 14.03.2017, товарно-транспортної накладної 103 від 14.03.2017, податкової накладної: №103 від 14.03.2017 на суму 149 067,46 грн.

Оплату продукції в сумі 149 067,46 грн. здійснено відповідно до умов договору №31032017 від 31.03.2017 про заміну сторони (про відступлення права вимоги), укладеного між позивачем, ТОВ «ЛАТВІТ» та ТОВ «БУДМОНТАЖ ТЕХНОЛОГІЯ» (копія договору та акта приймання-передачі документів від 31.03.2017 наявні у матеріалах справи).

01.11.2016 р. між позивачем та ТОВ «ГРУПА «РЕАЛ» () було укладено договір №01112016, предметом якого була поставка продукції виробничо-технічного призначення за ціною, в кількості, асортименті, строки поставки, які узгоджуються сторонами у специфікаціях до договору. До договору сторонами було підписано специфікацію №1 від 08.11.2016.

На підтвердження виконання умов договору позивачем до матеріалів справи було надано копії платіжного доручення №2987 від 28.11.2016 на суму 157 682,18грн., видаткової накладної РН-163 від 08.11.2016, товарно-транспортної накладної №163 від 08.11.2016, податкової накладної: №163 від 08.11.2016 на суму 157 682,18 грн.

18.04.2016 р. між позивачем та ТОВ «ДЕРВІК КАПІТАЛ» був укладений договір №18042016, предметом якого була поставка продукції виробничо-технічного призначення. До договору сторонами було підписано специфікацію №1 від 19.04.2016.

На підтвердження виконання умов договору позивачем до матеріалів справи було надано копії платіжних доручень №813 від 27.04.2016 на суму 12 398,63грн., №879 від 10.05.2016 на суму 70 258,91грн., видаткової накладної №РН-0000062 від 19.04.2016, податкової накладної №62 від 19.04.2016 на суму 82 657,54 грн.

30.11.2015 р. між позивачем та ТОВ «ЮНІ-КОНСАЛТІНГ ГРУП» був укладений договір №12 та додаток №1 до нього від 30.11.2015 р., предметом яких було надання консультаційних послуг з питань та в обсязі, визначених додатками до договору, за плату.

На підтвердження надання, прийняття та оплати консультаційних послуг до матеріалів справи позивачем були надані копії платіжних доручень №606 від 10.12.2015 на суму 130 000,00 грн., №807 від 03.02.2016 на суму 434 000,00 грн., звіту виконавця про надані послуги від 30.11.2015, Акту виконаних послуг №76 від 30.11.2015, податкових накладних №76 від 30.11.2015 на суму 330 000,00 грн., №77 від 30.11.2015 на суму 336 000,00 грн., №78 від 30.11.2015 на суму 334 000,00 грн.

Частково, в сумі 436 000,00 грн., оплата наданих послуг здійснювалася третьою особою відповідно до умов Договору про відступлення прав вимоги №11052016 від 11.05.2016, укладеного між позивачем, ТОВ «ЮНІ-КОНСАЛТІНГ ГРУП» та ТОВ «РЕМБРАНД ЛТД», копія якого наявна у матеріалах справи.

14.07.2016 р. між позивачем та ТОВ «КЕНМОР» був укладений договір №140716, предметом якого була поставка продукції виробничо-технічного призначення.

На підтвердження виконання умов договору позивачем до матеріалів справи було надано копії платіжного доручення №1652 від 19.07.2016 на суму 61 750,00 грн., видаткової накладної №12 від 14.07.2016, а податкової накладної №650 від 14.07.2016 на суму 51 458,35 грн.

15.02.2017 р. між позивачем та ТОВ «ТЕРА ГАРАНТ» був укладений договір №15/02, предметом якого була поставка продукції виробничо-технічного призначення.

На підтвердження виконання умов договору позивачем до матеріалів справи було надано копії видаткової накладної 4 від 20.02.2017, податкової накладної №22002 від 20.02.2017 на суму 140 900,00 грн.

Оплата поставленої продукції в сумі 140 900,00 грн. здійснювалася відповідно до умов Договору про переведення боргу від 15.02.2017, укладеного між ТОВ «ТЕРА ГАРАНТ», позивачем та ТОВ «ІНПРОМ ПЛЮС», копія якого наявна у матеріалах справи.

Суд вважає неправомірними доводи податкового органу в акті перевірки на відсутність у контрагентів позивача необхідних умов для здійснення господарської діяльності, зокрема, відсутність виробничого обладнання, транспортних засобів, відсутність складських та офісних приміщень, основних фондів, трудових ресурсів, як на підставі непідтвердження реальності здійснення господарських операцій позивача, оскільки відсутність у спірних контрагентів матеріальних та трудових ресурсів також не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди позивачем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.

До того ж, податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, зокрема, від фактичної сплати ними податку до бюджету, а тому якщо останні не виконали своїх зобов'язань щодо сплати податку або мінімізували свої податкові зобов'язання, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цих осіб, проте вказана обставина не є підставою для позбавлення платника податку-покупця права на формування податкового кредиту з ПДВ за наявності факту реального вчинення господарських операцій, як у даній ситуації, та у разі, якщо такий платник має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 14.08.2018 року у справі №820/8206/15.

Суд також відхиляє посилання контролюючого органу на аналіз інформації баз даних ДФС, яким встановлено невідповідність придбаних та реалізованих товарів (робіт, послуг) вищезазначеними контрагентами-постачальниками, оскільки товар реалізований позивачу підприємствами не придбавався, з огляду на те, що правовідносини контрагента із третіми особами у ланцюгах постачання, з якими позивач не вступав у господарські відносини, самі по собі, за відсутності інших об'єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських взаємовідносин позивача його безпосередніми контрагентами.

Наведена правова позиція узгоджується з викладеною у постанові Верховного Суду від 21.05.2018 року у справі №2а/0470/4526/12.

Щодо посилань податкового органу на взаємовідносини з ТОВ «Терра Гарант», ТОВ «Юні Консалтінг Груп», ТОВ «Кенмор» ТОВ «Дерівк Капітал», по яким внесено ознаку фіктивності до СФП ІС «Податковий блок», суд звертає увагу на таке.

Доказів, які б свідчили про наявність вироку суду відносно зазначених контрагентів позивача, які б набрали законної сили, під час розгляду справи, контролюючим органом до суду не надано, а, отже, сам по собі факт порушення кримінальної справи щодо посадових осіб контрагента позивача не може слугувати належним доказом фіктивності розглядуваних господарських операцій та не тягне за собою правових наслідків для позивача.

Суд вважає неприйнятними доводи відповідача про те, що сам факт того, що деякі контрагенти позивача фігурують в досудових розслідуваннях, порушених за ознаками кримінального правопорушення є доказом протиправного формування податкового кредиту, з огляду на необґрунтованість належності цього конкретного доказу для підтвердження заперечень в розумінні частини третьої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України.

Така ж сама правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №809/1139/17 (адміністративне провадження №К/9901/40809/18), в постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі №808/2360/17 (адміністративне провадження №К/9901/47560/18).

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що зазначені господарські операції здійснено позивачем з метою подальшого їх використання в оподаткованих операціях у межах своєї господарської діяльності, спричинили реальну зміну його майнового стану, а також наявні в матеріалах справи документи бухгалтерського та податкового обліку є достатніми, належними та допустимими доказами для підтвердження реальності здійснення господарських операції з ПП «Форт-Нокс», ТОВ «Кенмор», ТОВ «ДЕРВІК КАПІТАЛ», ТОВ «Латвіт», ТОВ «Белліні», ТОВ «Юні Консалтінг Груп», ТОВ «Комтехцентр», ТОВ «Актів Лайн», ТОВ «ТД «Будпровайдер», ТОВ «Техасет», ТОВ «Інтера Актив», ТОВ «Житлобудмонтаж», ТОВ «Рокусс», ПП «Сучасні Монтажні Системи», ТОВ «Петроспек Україна», ТОВ «Равінда», ТОВ «Поінт Плюс Україна», ТОВ «КЛР Студія», ТОВ «Елемент Тауер», ТОВ «Дніпро Ойл Груп», ТОВ «Логістік Сервіс Восток ЛТД», ТОВ «Лікорін», ТОВ «Гастонія», ТОВ «Грандсервіс», ТОВ «Брайт Скай», ТОВ «Форс лімітед», ТОВ «Фрайс», ТОВ «Комерцлайнс», ТОВ «Гласт», ТОВ «Едер», ТОВ «Олігрес», ТОВ «Аграрні традиції СВ», ТОВ «Тера гарант», ТОВ «Група Реал», суд приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень в частині донарахування позивачеві податкових зобов'язань та штрафних (фінансових) санкцій по господарським операціям із зазначеними контрагентами.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 21.02.2017 р. між позивачем та ТОВ «ТЕЙД-ТРЕЙДІНГ» був укладений договір №21022017, предметом якого була поставка продукції виробничо-технічного призначення. До цього договору сторонами були підписані специфікації №1 від 21.02.2017, №2 від 21.02.2017, №3 від 21.02.2017, №4 від 21.02.2017, №5 від 21.02.2017, №6 від 21.02.2017, №7 від 01.03.2017, №8 від 01.03.2017, №9 від 01.03.2017, №10 від 01.03.2017, №12 від 06.03.2017, копії яких наявні у справі.

На підтвердження виконання умов договору позивачем до матеріалів справи було надано копії видаткових накладних №РН-2103 від 21.02.2017, №РН-2102 від 21.02.2017, №РН-2104 від 21.02.2017, №РН-2105 від 21.02.2017, №РН-2106 від 21.02.2017, №РН-2708 від 21.02.2017, №РН-101 від 01.03.2017, №РН-102 від 01.03.2017, №РН-104 від 01.03.2017, №РН-103 від 01.03.2017, №РН-601 від 06.03.2017, товарно-транспортних накладних №2103 від 21.02.2017, №2102 від 21.02.2017, №2104 від 21.02.2017, №2105 від 21.02.2017, №2106 від 21.02.2017, №2708 від 21.02.2017, №101 01.03.2017, №102 від 01.03.2017, №104 від 01.03.2017, №103 від 01.03.2017, №601 від 06.03.2017, податкових накладних №601 від 06.03.2017р. на суму 174 682,96 грн., №102 від 01.03.2017 на суму 249 445,67 грн., №101 від 01.03.2017 на суму 101 283,58грн., №104 від 01.03.2017 на суму 120 688,19грн., №103 від 01.03.2017 на суму 13 923,84грн., №2708 від 27.02.2017 на суму 84 000,00грн., №2102 від 21.02.2017 на суму 92 196,72грн., №2105 від 21.02.2017 на суму 275 823,60грн., №2103 від 21.02.2017 на суму 77 817,08грн., №2104 від 21.02.2017 на суму 69 428,65грн., №2106 від 21.02.2017 на суму 140 522,39грн.

Оплата придбаної продукції в сумі 154 446,23 грн. здійснювалася відповідно до умов Договору про заміну сторони №09032017 від 09.03.2017, укладеного між позивачем, ТОВ «ТЕЙД-ТРЕЙДІНГ» і ТОВ «БУДМОНТАЖ ТЕХНОЛОГІЯ», в сумі 111 000,00грн. - відповідно до умов Договору про заміну сторони №15/03 від 15.03.2017, укладеного між позивачем, ТОВ «ТЕЙД-ТРЕЙДІНГ» і ТОВ «ОПТ ПРОД ПОСТАВКА», в сумі 389 000,00грн. - відповідно до умов Договору про заміну сторони №15032017 від 15.03.2017, укладеного між позивачем, ТОВ «ТЕЙД-ТРЕЙДІНГ» і ТОВ «СТРОЙНІКБУД», в сумі 745 366,46грн. - відповідно до умов Договору про заміну сторони №03042017 від 03.04.2017, укладеного між позивачем, ТОВ «ТЕЙД-ТРЕЙДІНГ» і ТОВ «БУДМОНТАЖ ТЕХНОЛОГІЯ». Копії договорів про заміну сторони наявні у матеріалах справи.

При цьому, з Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що вироком Печерського районного суду м. Києва від 05.09.2017 року у справі №757/47433/17-к (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/68654481): затверджено угоду від 31.07.2017 року між прокурором Київської місцевої прокуратури №6 м. Києва Мазуриком С.В. та підозрюваним ОСОБА_15 про визнання винуватості; ОСОБА_15 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік; на підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_15 від відбування покарання з випробовуванням, з іспитовим строком на 1 рік; на підставі ст. 76 КК України зобов'язано ОСОБА_15 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; іспитовий строк ОСОБА_15 обраховувано з 05.09.2017 року.

Суд звертає увагу, що у вказаному вироці судом було встановлено, що «для досягнення своєї злочинної мети ОСОБА_15, перебуваючи в Печерському районі м. Києва, передав невстановленій слідством особі копію свого паспорту громадянина України та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, необхідні для складання статутних та реєстраційних документів підприємства, при цьому достовірно знаючи, що фактично не збирався, як вказано в цих документах, займатись підприємницькою діяльністю, а також усвідомлюючи, що в подальшому, статутні документи ТОВ «Тейд-Трейдінг», які надають право на перереєстрацію підприємства, проведення підприємницької діяльності та отримання від неї прибутку, будуть використані іншими особами шляхом подання у відповідні державні органи, підробив документи…».

Також, 01.09.2016 р. між позивачем та ТОВ «АПЕКСТРЕЙД ЛТД» було укладено договір №01092016, предметом якого була поставка продукції виробничо-технічного призначення. До цього договору сторонами було підписано специфікацію №1 від 08.09.2016.

На підтвердження виконання умов договору позивачем до матеріалів справи було надано копії платіжного доручення №2281 від 14.09.2016 на суму 169 140,61грн., видатковою накладною РН-0000015 від 08.09.2016, товарно-транспортної накладної №15 від 08.09.2016, податкової накладної №15 від 08.09.2016 на суму 169 140,61 грн.

При цьому, з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що вироком Печерського районного суду м. Києва від 23.06.2017 року у справі №757/26000/17-к (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/67344715): затверджено угоду від 10.05.2017 між прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 Большаковим Д.В. та обвинуваченим ОСОБА_18 про визнання винуватості; ОСОБА_18 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 358 КК України, та призначено йому покарання: за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.; за ч. 1 ст. 358 КК України у виді 1 року обмеження волі. На підставі ч.1, ч. 2 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_18 покарання у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_18 від відбування покарання у виді обмеження волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов'язки. На підставі ст. 76 КК України зобов'язано ОСОБА_18 в період іспитового строку 1) періодично з'являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до зазначеного вироку: « в кінці липня 2016 року, в денний час доби ОСОБА_18, вступив в попередню змову з невстановленою особою з приводу придбання на його ім'я за грошову винагороду, суб'єкта господарської діяльності ТОВ «Апекстрейд ЛТД» (код ЄДР 40139962), з метою прикриття незаконної діяльності невстановлених осіб. ОСОБА_18, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, запропонованих йому невстановленою особою, як майбутнього засновника та власника придбаного товариства, усвідомлюючи, що юридична особа перереєстровується на його ім'я, з метою прикриття незаконної діяльності третіх осіб, з корисливих спонукань щодо незаконного збагачення за вчинення вказаних протиправних дій, погодився на таку пропозицію.».

Крім цього, вироком Печерського районного суду м. Києва від 18.07.2018 року по справі №757/45601/17-к (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/75447041): ОСОБА_22 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 358 КК України, та призначено йому покарання: за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 205 КК України у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 8500 (вісім тисяч п'ятсот) грн.; за ч. 1 ст. 358 КК України у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст. 70 КК України остаточно призначено до відбуття ОСОБА_22 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_22 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Судом при розгляді вказаної кримінальної справи було встановлено, що «ОСОБА_22 наприкінці квітня 2016 року, в денний час доби, вступив в попередню змову з невстановленою особою з приводу придбання на його ім'я за грошову винагороду, суб'єкту господарської діяльності ТОВ «Апекстрейд ЛТД» (код ЄДР 40139962), з метою прикриття незаконної діяльності невстановлених осіб. ОСОБА_22, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, запропонованих йому невстановленою особою, як майбутнього засновника та власника придбаного товариства, усвідомлюючи, що юридична особа перереєстровується на його ім'я, з метою прикриття незаконної діяльності третіх осіб, з корисливих спонукань щодо незаконного збагачення за вчинення вказаних протиправних дій, погодився на таку пропозицію.».

В той же час, 08.12.2016 р. між позивачем та ТОВ «ДРОНТ» було укладено договір №08/12, предметом якого була поставка продукції виробничо-технічного призначення. До договору сторонами було підписано специфікацію №1 від 15.12.2016 та специфікацію №2 від 19.12.2016.

На підтвердження виконання умов договору позивачем до матеріалів справи було надано копії платіжних доручень №3291 від 29.12.2016 на суму 68 800,00 грн., №65 від 11.01.2017 на суму 619 200,15 грн., видаткових накладних РН-81 від 15.12.2016 та РН-80 від 19.12.2016, товарно-транспортних накладних №80 від 19.12.2016 та №81 від 15.12.2016, податкових накладних №80 від 19.12.2016 на суму 400 164,23 грн. та №81 від 15.12.2016 на суму 287 835,92 грн.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень вироком Печерського районного суду м. Києва від 07.12.2017 року у справі №757/23664/17-к (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/71200271): затверджено угоду від «20» квітня 2017 року між Київської місцевої прокуратури №6 м.Києва Большаковим Д.В. та обвинуваченою ОСОБА_13 про визнання винуватості; ОСОБА_13 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 205 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 150 неоподаткованих доходів громадян, що становить 2550 грн.

У зазначеному вироку судом було встановлено, що «наприкінці четвертого кварталу 2016 року, у невстановлену слідством дату, час та місці, ОСОБА_13 дізналась від ОСОБА_23, що може перереєструвати підприємство на своє ім'я та отримати за це грошові кошти. У зв'язку з скрутним матеріальним становищем ОСОБА_13 погодилась на дану пропозицію. Після чого, ОСОБА_23 дала контактний номер телефону ОСОБА_13 невстановленій досудовим слідством особі. Через декілька днів до ОСОБА_13 зателефонував чоловік який представився ОСОБА_21, та повідомив їй, що йому потрібно скинути на елекгронну пошту копію паспорта та коду платника податків ОСОБА_13 При цьому, ОСОБА_21 домовився із ОСОБА_13 про підписання документів по придбанні суб'єкта господарювання ТОВ «ДРОНТ» () (далі ТОВ «ДРОНТ» або Товариство) та надання цих документів державному реєстратору для державної перереєстрації юридичної особи, а також про те, що до діяльності ТОВ «ДРОНТ» ОСОБА_13 не буде мати ніякого відношення, а лише буде рахуватись засновником та службовою особою Товариства, використовувати ТОВ «ДРОНТ» будуть інші особи.».

Крім того, 01.08.2016р. між позивачем та ТОВ «ЛАЙФ ДЕЙЗ» () було укладено договір №10816, предметом якого була поставка товару за ціною, в кількості, асортименті, строки поставки, які узгоджуються сторонами додатково. До договору сторонами була підписана специфікація №1 від 01.08.2016.

На підтвердження виконання умов договору позивачем до матеріалів справи було надано копії платіжного доручення №1889 від 10.08.2016 на суму 80 000,00 грн., видаткової накладної №15 від 09.08.2016, податкової накладної: №15 від 09.08.2016 на суму 80 000,00 грн.

При цьому, з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що вироком Святошинського районного суду м.Києва (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/67560968): затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 31 травня 2017 року, між прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України Бурдейною Марією Володимирівною та обвинуваченим ОСОБА_11; ОСОБА_11 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.205; ч.2 ст.205-1 КК України і призначити йому, узгоджене сторонами покарання: за ч.1 ст.205 КК України - у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.; за ч.2 ст.205-1 КК України - у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права займатись підприємницькою діяльністю строком на 1 (один) рік. На підставі ст.70 КК України, визначено ОСОБА_11 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 (трьох) років обмеження волі з позбавленням права займатись підприємницькою діяльністю строком на 1 (один) рік. Застосувано ст.75 КК України та звільнено ОСОБА_11 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік. Зобов'язано ОСОБА_11 згідно ст.76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з'являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

В зазначено вироці судом було встановлено: «особа на ім'я ОСОБА_11 керувався метою схилити ОСОБА_11 шляхом переконання та надання грошової винагороди до реєстрації (створення) юридичної особи без наміру здійснювати господарську діяльність та забезпечити, з використанням її реквізитів, прикриття неправомірних діянь. Діючи з указаною метою, знайомий ОСОБА_11 на ім'я ОСОБА_11, протиправні дії якого розслідуються у кримінальному провадженні №0000016, запропонував йому зареєструвати корпоративні права на 100% часток у статутному капіталі суб'єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) - товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАЙФ ДЕЙЗ» () (далі - ТОВ «ЛАЙФ ДЕЙЗ»), тобто стати одноособовим засновником та директором цього товариства без справжнього наміру здійснювати господарську та поточну діяльність товариства, яка передбачена статутом даного Товариства, а з метою прикриття незаконної діяльності інших осіб, за щомісячну грошову винагороду у розмірі 1500 гривень. ОСОБА_11, діючи з корисливими мотивами та бажаючи отримати указану грошову винагороду, усвідомлюючи неправомірність своїх дій, у тому числі те, що внаслідок реєстрації ним юридичної особи без наміру здійснювати господарську діяльність, особа на ім'я ОСОБА_11, протиправні діяння якого розслідуються у кримінальному провадженні №0000016, здобуде фактичний контроль над ТОВ «ЛАЙФ ДЕЙЗ», який використовуватиме для прикриття незаконної діяльності, а саме умисного ухилення від сплати податків суб'єктами господарської діяльності реального сектору економіки, погодився на указану пропозицію і таким чином вступив із ОСОБА_11 у попередню змову, спрямовану на фіктивне підприємництво та підроблення документів, які подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи.»

Таким чином, відповідно до висновків, викладених у вищезазначених вироках, підтверджено фіктивність підприємств ТОВ «ТЕЙД-ТРЕЙДІНГ», ТОВ «АПЕКСТРЕЙД ЛТД», ТОВ «ДРОНТ», ТОВ «ЛАЙФ ДЕЙЗ», з яким підприємство позивача мало договірні відносини.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

Згідно з частиною другою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Частиною четвертою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на викладене, така обставина як наявність вироків у кримінальних провадженнях, зареєстрованого за фактом злочину стосовно фіктивності підприємництва контрагентів не може бути не врахована судом, оскільки статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку. Первинні документи, які виписані фіктивним підприємством, не можуть вважатися належно оформленими документами, що підтверджують факт придбання товарів, робіт чи послуг.

Аналогічна правова позиція підтримана Верховним Судом України у постанові від 01.12.2015 року у справі №826/15034/14, Верховним Судом у постановах від 16.01.2018 року та від 28.08.2018 року у справі №810/3952/16.

До того ж, суд зазначає, що системний та буквальний аналіз норм законодавства свідчить про те, що обвинувачення особи, що підписує первинні документи від імені підприємства контрагента, у вчиненні злочинів, пов'язаних з фіктивністю підприємства, навіть за умови застосування до такої особи амністії (звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав) виключає належність таких документів встановленим вимогам законодавства та унеможливлює прийняття їх до податкового обліку.

Наведена правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 23.01.2018 року у справі №2а-1870/5800/12.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що первинні документи складені позивачем та контрагентами ТОВ «ТЕЙД-ТРЕЙДІНГ» (), ТОВ «АПЕКСТРЕЙД ЛТД» (), ТОВ «ДРОНТ» (), ТОВ «ЛАЙФ ДЕЙЗ» () не можуть вважатися судом належно оформленими та підписаними повноважними особами первинними документами, якими можуть бути посвідчені факти придбання товарів, робіт чи послуг, а отже, позивачем по справі було неправомірно завищено суми податкового кредиту та неправомірно включено витрати по господарських операціях з вказаними контрагентами.

Таким чином, податкові повідомлення-рішення в частині донарахування податкових зобов'язань по контрагентам ТОВ «ТЕЙД-ТРЕЙДІНГ» (), ТОВ «АПЕКСТРЕЙД ЛТД» (), ТОВ «ДРОНТ» (), ТОВ «ЛАЙФ ДЕЙЗ» () є правомірними, прийнятими відповідно до норм чинного законодавства, у зв'язку з чим не підлягають скасуванню.

Відповідно до частини п'ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами першої та четвертої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до приписів статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Аналогічна позиція стосовно обов'язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення в частині є протиправними та підлягають частковому скасуванню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Таким чином, враховуючи часткове задоволення позову, судовий збір у загальному розмірі 261 608,14 грн., сплачений товариством з обмеженою відповідальністю - фірмою «Дніпро-Контракт» при поданні адміністративного позову до суду відповідно до платіжного доручення від 01 червня 2018 року №1814 у сумі 275 376,99 грн., підлягає стягненню з Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 9, 73-77, 86, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю - фірми «Дніпро-Контракт» (місцезнаходження: 49100, м. Дніпро, просп. Героїв, буд. 4, кв.583; ) до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-а, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 05.03.2018 року № в частині визначення товариству з обмеженою відповідальністю - фірмі «Дніпро-Контракт» суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 9 219 297,19 грн., в тому числі за основним платежем - 7 345 437,75 грн. та за штрафними санкціями - 1 843 859,44 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 05.03.2018 року № в частині визначення товариству з обмеженою відповідальністю - фірмі «Дніпро-Контракт» суми податкового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у загальному розмірі 8 214 124,96 грн., в тому числі за основним платежем - 6 601 299,97 грн. та за штрафними санкціями - 1 612 824,99 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю - фірми «Дніпро-Контракт» судові витрати у розмірі 261 608,14 грн. (двісті шістдесят одна тисяча шістсот вісім гривень чотирнадцять копійок).

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

На підставі положень статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст згідно з вимогами частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України складений 11 жовтня 2018 року.

Суддя І.В. Юхно