Справа № 804/2918/18
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2018-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 жовтня 2018 року м. Дніпросправа №804/2918/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

при секретарі судового засідання Сонник А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "АВІАЦІЙНА КОМПАНІЯ "ДНІПРОАВІА"

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.08.2018 р. (суддя Горбалінський В.В., м. Дніпро)

у справі №804/2918/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "АВІАЦІЙНА КОМПАНІЯ "ДНІПРОАВІА"

до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

встановив:

У квітні 2018 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 23.01.2018 року № , яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 510 грн. за платежем податок на прибуток іноземних юридичних осіб;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 23.01.2018 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 11 850 620 грн., з яких: за податковим зобов'язанням - 9 480 496 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 2 370 124 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 23.01.2018 року № , яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість позивачу за грудень 2016 року на 38 630 грн. та застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) за червень 2015 року у розмірі 7 500,60 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.08.2018 р. позов задоволено частково, а саме визнано протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення відповідача від 23.01.2018 року:

- № в частині збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 10 748 477,50 грн., з яких: за податковим зобов'язанням 8598782 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 2 149 695,50 грн.

- № , яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість ПАТ "АК "ДНІПРОАВІА" за грудень 2016 року на 38 630 грн. та застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) за червень 2015 року у розмірі 7 500,60 грн.

В іншій частині позову - відмовлено.

Рішення суду в частині задоволення позовних вимог мотивоване обґрунтованістю позовних вимог позивача, в частині відмови у задоволенні позову - відсутністю правових підстав для цього.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, скаржник оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Зазначає, що підставою для винесення податкового повідомлення-рішення від 23.01.2018 року № , яким до позивача застосовані штрафні санкції у сумі 510 грн., за висновками акту перевірки стало порушення позивачем пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16, п. 46.1 ст. 46, п. 103.9 ст. 103 Податкового кодексу України в частині неподання до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Дніпра Розрахунків (звітів) податкових зобов'язань нерезидентів, якими отримано доходи із джерелом їх походження з України (Додаток ПН до рядка 23 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства) за І півріччя 2016 року, за 9 місяців 2016 року, за 2016 рік.

Відповідач в акті перевірки доходить висновку, що протягом періоду, що перевірявся, фактично на користь нерезидента Компанії Oktagon Ltd, Польща, була здійснена виплата доходу з джерелом походження з України у загальній сумі 592 352,19 грн., тому за наслідками наведеної виплати ПАТ "АК "ДНІПРОАВІА" мало подати до ДПІ Розрахунки (звітів) податкових зобов'язань нерезидентів, якими отримано доходи із джерелом їх походження з України (Додаток ПН до рядка 23 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства) за І півріччя 2016 року, за 9 місяців 2016 року, за 2016 рік.

Суд першої інстанції погодився з доводами відповідача. В той же час, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач хоч і не повинен був сплачувати, у зв'язку із такою виплатою, податок, на нього все одно покладено обов'язок подати відповідний додаток до рядка 23 ПН Податкової декларації з податку на прибуток підприємств.

Зазначає, що висновки відповідача та суду першої інстанції суперечать нормам Податкового кодексу України, що вбачається з наступного.

Так, пункт 103.9 ст. 103 Податкового кодексу України встановлює обов'язок із подання звіту про виплачені доходи, утримані та перераховані до бюджету податки на доходи нерезидентів (він же Розрахунок (звіт) податкових зобов'язань нерезидентів, якими отримано доходи із джерелом їх походження з України, який є Додатком ПН до рядка 23 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства) виключно для особи, яка виплачує доходи нерезидентові, і лише у тому разі, коли нею у звітному періоді (кварталі) здійснюється виплата нерезидентам доходів із джерелом їх походження з України.

В той же час, вартість послуг, наданих Компанією Oktagon Ltd, Польща, на користь ПАТ "АК "ДНІПРОАВІА", не входить до вичерпного переліку оподатковуваних доходів нерезидентів, встановленого пп. 141.4.1 п. 141.4 ст. 141 Податкового кодексу України, тому не підпадає під визначення доходів, отриманих нерезидентом із джерелом їх походження з України, які оподатковуються в порядку і за ставками, визначеними ст. 141 Податкового кодексу України.

Навпаки, абзац "й" підпункту 141.4.1 пункту 141.4 статті 141 Податкового кодексу України виключає доходи у вигляді виручки або інших видів компенсації вартості товарів, виконаних робіт, наданих послуг, переданих, виконаних, наданих резиденту від нерезидента, із доходів, які отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України.

Отже, вартість послуг Компанії Oktagon Ltd не є в розумінні Податкового кодексу України доходом нерезидента із джерелом походження з України, що виключає подання ПАТ "АК "ДНІПРОАВІА" звіту про виплачені доходи, утримані та перераховані до бюджету податки на доходи нерезидентів (Додатка ПН до рядка 23 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства) незалежно від наявності або відсутності Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Польща про уникнення подвійного оподаткування.

Формою Податкової декларації з податку на прибуток підприємств, яка затверджена наказом Міністерства фінансів України від 20 жовтня 2015 року № 897 (далі - наказ № 897), передбачено, що сума податків, які утримуються при виплаті доходів (прибутків) нерезидентам, нарахованих за звітний (податковий) період, декларується у рядку 23 ПН податкової декларації, до якого у разі його заповнення подається Додаток ПН.

Додаток ПН, як і інші додатки, не подається разом з декларацією за кожен звітний період, а заповнюється і подається разом з декларацією по кожному нерезиденту, якому виплачуються доходи, лише у разі наявності в рядку 23 декларації задекларованого показника суми податків, які утримуються при виплаті доходів (прибутків) нерезидентам за звітний (податковий) період, та, відповідно, виключно у разі наявності такої оподатковуваної виплати на користь нерезидента у звітному періоді.

Як вбачається з документів, які надавались суду першої інстанції, ПАТ "АК "ДНІПРОАВІА" у 2016 році не здійснювало виплат доходу Компанії Oktagon Ltd, Польща.

Сума, стягнута за рішенням МКАС, була списана з рахунку ПАТ "АК "ДНІПРОАВІА" в примусовому порядку банком на підставі вимоги органу виконавчої служби на рахунок Бабушкінського ВДВС у Державній казначейській службі України, а не на рахунок Компанії Oktagon Ltd, Польща.

Чи були списані суми, перераховані на користь Компанії Oktagon Ltd, не відомо. Якщо в подальшому виплата доходу нерезиденту і відбувалась, то здійснювалась вона відділом виконавчої служби. ПАТ "АК "ДНІПРОАВІА" до такої виплати вже не мало жодного стосунку і не було поінформовано про таку виплату.

Отже, ПАТ "АК "ДНІПРОАВІА" як особа, яка не здійснювала виплат доходів Компанії Oktagon Ltd, Польща, не мала правових підстав для подання до державної податкової інспекції звіту про виплачені доходи, утримані та перераховані до бюджету податки на доходи нерезидентів, а суми, які були списані з рахунку позивача на виконання рішення суду, не підпадають під визначення доходу нерезидента із джерелом походження з України.

ПАТ "АК "ДНІПРОАВІА" в рядках 23 декларацій за звітні періоди: І півріччя 2016 року, за 9 місяців 2016 року, за 2016 рік, не декларувало жодних показників. ПАТ "АК "ДНІПРОАВІА" не декларувало податкових зобов'язань нерезидентів та не сплачувало з них податок, правильність чого підтверджена ДФС України за результатом розгляду скарги ПАТ "АК "ДНІПРОАВІА", тому ПАТ "АК "ДНІПРОАВІА" не повинно було подавати до рядків 23 декларацій за вказані періоди Додаток ПН у вигляді Розрахунку (звіту) податкових зобов'язань нерезидентів, якими отримано доходи із джерелом їх походження з України.

Суд належним чином не дослідив законодавчо закріплені правові підстави для подання звіту, а тому дійшов помилкового висновку про необхідність його подання позивачем.

Підставою для винесення податкового повідомлення-рішення від 23.01.2018 року № в частині збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 1 102 142,50 грн., з яких: за податковим зобов'язанням 881 714 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 220 428,50 грн., стало встановлене в акті перевірки порушення пп. 192.1.1 п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України, за умовами якого, на думку відповідача, ПАТ "АК "ДНІПРОАВІА" зобов'язане було провести коригування до зменшення податкового кредиту по операціям списання кредиторської заборгованості (фактичне зменшення вартості на 100% та відсутність оплати) усього на 881 714 грн. Суд першої інстанції погодився з такою позицією відповідача.

Скаржник зазначає, що протягом 2015-2016 років ПАТ "АК "ДНІПРОАВІА" списало кредиторську заборгованість перед наступними контрагентами: ТОВ "Авіакомпанія "Південні Авіалінії" в сумі 2 359 273 грн., яка виникла протягом періоду з 31.03.2011 року по 31.12.2011 року, акт списання від 30.06.2015 року; ТОВ "Дніпроінвест" в сумі 655 397 грн., яка виникла протягом періоду з березня по листопад 2011 року, акт списання від 01.12.2016 року; ТОВ "Альматея Ойл" в сумі 1 393 900 грн., яка виникла 31.03.2011 року, акт списання від 01.12.2016 року.

Наявність наведеної простроченої заборгованості була відображена також в акті попередньої документальної планової перевірки від 28.09.2015 року № 1663/04-62-22-2-01130549.

Податковий кодекс України не містить визначення поняття "зміна суми компенсації вартості товарів/послуг".

Пунктом 5.3 статті 5 Податкового кодексу України встановлено, що інші терміни, що застосовуються у цьому Кодексі і не визначаються ним, використовуються у значенні, встановленому іншими законами.

Отже, для цілей правильного застосування норми п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України необхідно звернутися до правил зміни правочинів (зобов'язань), в тому числі в частині суми компенсації вартості товарів/послуг, які встановлені цивільним законодавством України.

Зі змісту норм матеріального права - Цивільного кодексу України можна дійти висновку, що зміна зобов'язання, в тому числі зміна суми компенсації вартості товарів/послуг у зобов'язанні, відбувається (якщо інше не передбачено законом або договором) виключно за згодою сторін такого зобов'язання в тій самій формі, що й договір. При цьому, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни, зобов'язання за договором змінюється, в тому числі в частині зміни суми компенсації за договором, з моменту досягнення сторонами домовленості про зміну договору.

В той же час, будь-які односторонні акти однієї із сторін зобов'язання, направлені на зміну зобов'язання, в тому числі в частині зміни суми компенсації товарів/послуг за договором, не мають юридичної сили та не призводять до набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов'язків сторін зобов'язання.

Акт списання кредиторської заборгованості, на який посилаються відповідач та суд першої інстанції як на підставу для коригування податкового кредиту відповідно до ст. 192 Податкового кодексу України, є виключно внутрішнім одностороннім документом сторони зобов'язання, який складається для правильного відображення в регістрах бухгалтерського обліку суми заборгованості; жодним чином не впливає і за законом не може мати жодних юридичних наслідків за зобов'язанням, яке існує між сторонами договору, в тому числі в частині суми компенсації вартості товарів/послуг; не встановлює, не змінює та не припиняє зобов'язання сторони за договором, в тому числі в частині суми компенсації вартості товарів/послуг; не впливає на право сторін в судовому порядку відстоювати свої права і законні інтереси, в тому числі на строки звернення до суду.

Акти списання кредиторської заборгованості не призводять до зміни суми компенсації вартості товарів/послуг за договорами позивача з ТОВ "Авіакомпанія "Південні Авіалінії", ТОВ "Дніпроінвест", ТОВ "Альматея Ойл", а тому не є тими документами (діями) позивача, які є підставою для здійснення коригування суми раніше законно нарахованого податкового кредиту відповідно до статті 192 Податкового кодексу України.

Протягом 2015-2016 років не відбулося жодної із подій, які відповідно до ст. 192 Податкового кодексу України є підставою для здійснення коригування податкового кредиту- сума компенсації вартості отриманих товарів/послуг, передбачена умовами договорів, не змінювалася, ціни товарів (послуг) не переглядалися, повернення товарів (послуг) або їх попередньої оплати не відбувалися.

Сплив строку позовної давності та/або списання кредиторської заборгованості не передбачені статтею 192 Податкового кодексу України або будь-якою іншою нормою Податкового кодексу України як підстава для коригування податкового кредиту платника податку.

В результаті спливу позовної давності, всупереч твердженням акта перевірки та суду першої інстанції, не відбувається зміна суми компенсації вартості отриманих товарів (послуг); вартість придбаних товарів (послуг), визначена сторонами у договорах, залишається незмінною, а, отже, це не може бути підставою для проведення коригування.

Строк позовної давності сплинув поза межами періоду, що перевірявся, що виключає встановлення порушення в цій частині в акті перевірки за 2015-2016 роки.

Строк давності для визначення податкових зобов'язань, передбачений ст. 102 Податкового кодексу України, в цій частині також сплинув на момент винесення спірних податкових повідомлень-рішень, що виключає визначення грошового зобов'язання на підставі наведених обставин, які відповідач вважає порушенням.

Документальні підстави для здійснення коригування податкового кредиту в податковому обліку платника податків встановлені тією ж статтею 192 Податкового кодексу України.

Отже, для здійснення коригування податкового кредиту за наявності правових підстав для такого коригування постачальник товарів/послуг зобов'язаний скласти та надіслати отримувачу засобами електронного зв'язку розрахунок коригування до податкової накладної, який після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою як для коригування (зменшення) податкового кредиту отримувача товарів/послуг, так і для відповідного коригування (зменшення) податкових зобов'язань постачальника.

Водночас ТОВ "Авіакомпанія "Південні Авіалінії", ТОВ "Дніпроінвест", ТОВ "Альматея Ойл" не виписували такі розрахунки коригування та не надсилали їх позивачеві.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відповідача від 23.01.2018 року № та № в частині збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 1 102 142,50 грн., з яких: за податковим зобов'язанням 881 714 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 220428,50 грн. Ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

В судовому засіданні представники позивача апеляційну скаргу підтримали.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги позивача заперечував.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ "АК "ДНІПРОАВІА" з питань дотримання податкового законодавства на предмет своєчасності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків і зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, у тому числі при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентами за період з 01.01.2015 по 31.12.2016 року, за результатами якої складено акт від 12.12.2017 року №32267/04-36-14-01/01130549.

За висновками акта перевірки від 12.12.2017 року № 32267/04-36-14-01/01130549 встановлено порушення, зокрема:

- ст. 192 Податкового кодексу України (далі - ПК України), в результаті чого ПАТ "АК "ДНІПРОАВІА" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 1 102 142,50 грн., в тому числі: за податковим зобов'язанням 881 714 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 220 428,50 грн.;

- пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16, п. 46.1 ст. 46, п. 103.9 ст. 103 ПК України в частині неподання до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Дніпра Розрахунків (звітів) податкових зобов'язань нерезидентів, якими отримано доходи із джерелом їх походження з України (Додаток ПН до рядка 23 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства), за І півріччя 2016 року, за 9 місяців 2016 року, за 2016 рік, в наслідок чого застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 510 гривень.

Після адміністративного оскарження, за наслідками якого було відмовлено позивачу, він оскаржив вказані податкові повідомлення-рішення, поряд з іншими, до суду, яким в задоволенні позовних вимог в цій частині було відмовлено.

Отже, апеляційна скарга подана на рішення суду в частині, що стосується податкового повідомлення-рішення від 23.01.2018 року № , яким до ПАТ "АК "ДНІПРОАВІА" застосовані штрафні санкції у сумі 510 грн. за платежем податок на прибуток іноземних юридичних осіб та податкового повідомлення-рішення від 23.01.2018 року в частині збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на дану вартість в розмірі 1 102 142,50 грн., з яких за податковим зобов'язанням 881 714 грн., штрафними (фінансовими) санкціями 220 428,50 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, що стосується повідомлень-рішень від 23.01.2018 року № та № , на підставі того, що:

- позивач виплатив нерезиденту - Компанії ОktagonLtd дохід, тому на нього покладено обов'язок подати відповідний додаток до рядка 23 ПН Податкової декларації з податку на прибуток підприємств. Строк подання податкової декларації з податку на прибуток підприємств за базовий звітний (податковий) період, передбачений п. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 ПК України. Неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), тягне за собою накладення штрафу відповідно до п. 120.1 ст. 120 ПК України. Тому, суд погодився з обґрунтованістю висновків відповідача щодо порушення податкового законодавства ПАТ "АК "ДНІПРОАВІА" в частині неподання до контролюючого органу Розрахунків (звітів) податкових зобов'язань нерезидентів, якими отримано доходи із джерелом походження з України, за I півріччя 2016 року, за 9 місяців 2016 року, за 2016 рік, що стали підставою для винесення податкового повідомлення-рішення № від 23.01.2018 року;

- в частині відмови у скасуванні податкового повідомлення-рішення відповідача від 23.01.2018 року № суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до положення пункту 192.1 статті 192 ПК України якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості сума податкового кредиту, зокрема отримувача, підлягає відповідному корегуванню. Оскільки внаслідок списання кредиторської заборгованості фактичний розмір компенсації для позивача змінився, суд дійшов висновку, що в цій частині його доводи є безпідставними. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 06.02.2018 року по справі №804/7561/15 (провадження К/9901/6073/18).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог позивача, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Стосовно вимог апеляційної скарги щодо податкового повідомлення-рішення № від 23.01.2018 року колегія суддів зазначає наступне.

Судом встановлено, що Компанією ОktagonLtd, Польща, на підставі договору № 392 від 10.03.2011 року ПАТ "АК "ДНІПРОАВІА" були надані послуги з розробки Генерального плану розвитку Авіакомпанії (консультаційні послуги), що підтверджується відповідними актами приймання-передачі наданих послуг.

У зв'язку із порушенням виконання умов договору № 392 від 10.03.2011 року ПАТ "АК "ДНІПРОАВІА", Компанія OktagonLtd звернулась із позовом до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, в якому просила стягнути з ПАТ "АК "ДНІПРОАВІА" суму основного боргу - 115 000,00 доларів США, пеню в сумі 9 449,07 доларів США, 3% річних від простроченої суми - 2 126,71 доларів США.

Рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при ТПП України (далі - МКАС) від 29.04.2014 року у справі АС № 375у/2013 стягнуто з ПАТ "АК "ДНІПРОАВІА" на користь Компанії OktagonLtd, Польща, 126 357,72 доларів США, в тому числі 115 000 доларів США основного боргу за послуги, надані за договором № 392 від 10.03.2011 року.

30.07.2015 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська був виданий виконавчий лист № 200/15778/14-ц про примусове виконання рішення МКАС від 29.07.2014 року про стягнення з ПАТ "АК "ДНІПРОАВІА" на користь Компанії OktagonLtd, Польща, 126 357,72 дол. США, що еквівалентно 2 848 380,11 грн., в тому числі 115 000 доларів США основного боргу, що еквівалентно 2 592 352,19 грн.

Постановою державного виконавця Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 03.08.2015 року відкрите виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 200/15778/14-ц, виданого 30.07.2015 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська.

На підставі платіжної вимоги Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції № 1 від 27.04.2016 року в межах виконання виконавчого листа №200/15778/14-ц від 30.07.2015 року ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" було списано з рахунку ПАТ "АК "ДНІПРОАВІА" 3 133 518,12 грн., в т.ч. 2 592 352,19 грн. основного боргу, стягнутого з ПАТ "АК "ДНІПРОАВІА" на користь Компанії OktagonLtd, Польща, рішенням МКАС від 29.04.2014 року у справі АС № 375у/2013.

Вказані обставини позивач у справі не спростовує.

Під час проведення перевірки контролюючим органом встановлено, що позивачем було фактично здійснено виплату Компанії OktagonLtd за договором № 392 від 10.03.2011 року, проте, не було подано Розрахунок (звіт) податкових зобов'язань нерезидента, яким отримано доходи із джерелом їх походження з України - Додаток ПН до рядка 23 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства, що є її невід'ємною частиною за І півріччя 2016 року, за 9 місяців 2016 року, за 2016 рік до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Дніпра.

З наведеного вбачається, що фактично виплата доходу нерезидентові відбулась шляхом примусового стягнення суми боргу за договором № 392 від 10.03.2011 року з рахунку ПАТ "АК "ДНІПРОАВІА", тому відповідно до п. 103.9 п. 103 ПК України особа, яка виплачує доходи нерезидентові, зобов'язана у разі здійснення у звітному періоді (кварталі) виплат нерезидентам доходів із джерелом їх походження з України подавати контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) звіт про виплачені доходи, утримані та перераховані до бюджету податки на доходи нерезидентів у строки та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Підпунктом 16.1.3. п. 16.1 ст. 16 ПК України встановлено обов'язок платника податків подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною.

Форма Податкової декларації з податку на прибуток підприємств затверджена наказом Міністерства фінансів України від 20.10.2015 року за № 897.

У податковій декларації по коду рядка 23 ПН відображається сума податків, які утримуються при виплаті доходів (прибутків) нерезидентам, нарахованих за звітний (податковий) період. До цього рядка передбачений додаток ПН, який є невід'ємною частиною декларації.

Відповідно до примітки 3 до Додатку ПН до рядка 23 ПН Податкової декларації з податку на прибуток підприємств додаток заповнюється окремо по кожному нерезиденту, якому виплачуються доходи.

Оскільки позивач виплатив нерезиденту дохід, тому на нього покладено обов'язок подати відповідний додаток до рядка 23 ПН Податкової декларації з податку на прибуток підприємств.

Строк подання податкової декларації з податку на прибуток підприємств за базовий звітний (податковий) період передбачений п. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 ПК України.

Неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), тягне за собою накладення штрафу відповідно до п. 120.1 ст. 120 ПК України.

Доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги колегією суддів до уваги з наступних підстав.

На думку колегії суддів, посилання скаржника на те, що вартість послуг, отриманих Компанією OktagonLtd, не входить до вичерпного переліку оподатковуваних доходів нерезидентів, встановленого пп.141.4.1 п.141 ст.141 ПК України, а тому не підлягає декларуванню, не може бути взято до уваги, оскільки відповідач не донараховує податкових зобов'язань за вказаною операцією, а застосовує штраф за неподання декларації, а саме Додатку ПН до Податкової декларації з податку на прибуток підприємств.

Відповідно до п.14.1.54 п.14.1 ст. 14 ПК України дохід з джерелом їх походження з України- будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді:

а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України;

б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів;

в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів;

г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України;

ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України;

д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов'язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов'язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо);

е) спадщини, подарунків, виграшів, призів;

є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору;

ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

Таким чином, з огляду на положення п. 14.1.54 п. 14.1 ст. 14 ПК України, декларуванню підлягають суми податків, які утримуються при виплаті доходів (прибутків) нерезидентам, нараховані за звітний (податковий) період (р. 23 ПН Податкової декларації з податку на прибуток підприємств). Додаток ПН до цього рядка Податкової декларації з податку на прибуток підприємств передбачає заповнення Таблиці 1, в якій рядок 15 передбачає декларування "Інших доходів", що не виключає обов'язку підприємства зазначити суму доходів нерезидента, які не є об'єктами оподаткування за наявності угоди про уникнення подвійного оподаткування.

Позивач у своїй скарзі зазначає, що сума, стягнута за рішенням МКАС, не може вважатися виплатою доходу нерезиденту.

Колегія суддів частково погоджується з таким доводом та вважає, що таку виплату не можна вважати доходом, віднесеним до п. "й" пп. 141.4.1 п. 141.4 ст. 141 ПК України, оскільки це не є виручкою за надані послуги, також це не є іншим видом компенсації вартості товару, під яким слід розуміти компенсацію будь-яким способом, відмінним від оплати товарів грошовими коштами, з огляду, зокрема на те, що така виплата була здійснена з урахуванням судових витрат нерезидента.

За таких обставин, позивач мав задекларувати суму, що була стягнута з нього примусово, в рядку 15 Додатку 23 ПН до Податкової декларації з податку на прибуток підприємств.

Так, п. 120.1 ст. 120 ПК України передбачає, що за неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170,00 грн., за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

На підставі зазначеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість висновків відповідача щодо порушення податкового законодавства ПАТ "АК "ДНІПРОАВІА" в частині неподання до контролюючого органу Розрахунків (звітів) податкових зобов'язань нерезидентів, якими отримано доходи із джерелом походження з України, за I півріччя 2016 року, за 9 місяців 2016 року, за 2016 рік, що стали підставою для винесення податкового повідомлення-рішення № від 23.01.2018 року.

Стосовно вимог апеляційної скарги щодо податкового повідомлення-рішення № від 23.01.2018 року суд зазначає наступне.

Відповідачем в акті перевірки було встановлено завищення податкового кредиту в результаті порушень пп. 192.1.1 п. 192.1 ст. 192 ПК України. За висновком відповідача, позивач мав провести коригування до зменшення податкового кредиту по операціям зі списання кредиторської заборгованості (фактичне зменшення вартості на 100% та відсутність оплати) на 881 714 грн.

Судом встановлено, що упродовж 2015-2016 років позивачем було списано кредиторську заборгованість перед наступними контрагентами:

- ТОВ "Авіакомпанія "Південні Авіалінії" в сумі 2 359 273 грн., яка виникла протягом періоду з 31.03.2011 року по 31.12.2011 року, акт списання від 30.06.2015 року;

- ТОВ "Дніпроінвест" в сумі 655 397 грн., яка виникла протягом періоду з березня по листопад 2011 року, акт списання від 01.12.2016 року;

- ТОВ "Альматея Ойл" в сумі 1 393 900 грн., яка виникла 31.03.2011 року, акт списання від 01.12.2016 року.

Факт існування та подальше списання простроченої заборгованості по взаємовідносинам з контрагентами та віднесення до податкового кредиту сум податку на додану вартість у складі простроченої заборгованості позивач не заперечує.

Відповідно до положення пункту 192.1 статті 192 ПК України, якою встановлені особливості визначення бази оподаткування в окремих випадках (порядок коригування податкових зобов'язань та податкового кредиту), якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості сума податкового кредиту, зокрема отримувача, підлягає відповідному корегуванню.

В постанові від 06.02.2018 року у справі № 804/7561/15 Верховний Суд зазначив наступне: "Позиція Товариства полягає у тому, що вся сума безнадійної заборгованості віднесена до доходів, що виключає підстави корегування податкового кредиту.

Позиція податкового органу прийнята судом апеляційної інстанції полягає у тому, що зміна вартості товару, а саме зменшення вартості на 100% призводить до корегування раніше відображеного податку на додану вартість у складі податкового кредиту.

Колегія суддів, погоджується з висновком суду апеляційної інстанції стосовно підстав корегування з огляду на положення пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України, якою встановлені особливості визначення бази оподаткування в окремих випадках (порядок коригування податкових зобов'язань та податкового кредиту). Цією нормою встановлено, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості сума податкового кредиту, зокрема отримувача підлягає відповідному корегуванню.

Позиція Товариства основана на тому, що віднесення усієї суми, як безнадійної до складу доходів не призводить до корегування податкового кредиту є неприйнятною з огляду на таке.

Сума безнадійної кредиторської заборгованості, як зобов'язання яке не підлягає погашенню, включається до складу доходу за правилами Положення (Стандарту) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", затвердженого наказом Міністерства фінансів України №290 від 29.11.1999р. (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.12.1999р.) та за правилами підпункту 135.5.4 пункту 135 статті 135 Податкового кодексу України, що призводить до зміни суми компенсації вартості за отримані товари/послуги та є підставою для корегування податкового кредиту відповідно до пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України.

Посилання Товариства на вичерпний перелік підстав корегування податкового кредиту встановлений цією нормою є помилковим, з огляду на те, що будь-яка зміна суми компенсації вартості товарів/послуг за певних умов може бути підставою такого корегування. Вислів "включаючи" вказує на орієнтовний, а не виключний перелік підстав такого корегування".

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Доводи апеляційної скарги щодо спливу строку давності не приймаються до уваги, оскільки така позиція не має правового значення.

Обов'язок щодо здійснення коригування податкового кредиту у позивача виник після здійснення списання кредиторської заборгованості перед контрагентами, а саме складення відповідних актів та відображення цієї події в бухгалтерському обліку позивача. Таким чином, посилання позивача на строк давності для визначення податкових зобов'язань, передбачений ст. 102 ПК України, та акт попередньої документальної планової перевірки від 28.09.2015 року №1663/04-62-22-2-01130549 є безпідставним.

Посилання позивача в обґрунтування вимог апеляційної скарги на положення норм Цивільного кодексу України також є необґрунтованим, оскільки спірні правовідносини у цій справі регулюються лише нормами податкового законодавства, про що свідчать, зокрема положення ст. 1 та ст. 3 ПК України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині відмови позивачу у скасуванні податкових повідомлень-рішень від 23.01.2018 року № та № в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 1 102 142,50 грн., оскільки зазначені податкові зобов'язання позивачу були нараховані відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним податковим законодавством.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права; доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "АВІАЦІЙНА КОМПАНІЯ "ДНІПРОАВІА" залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.08.2018 р. у справі №804/2918/18 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до статей 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 08.11.2018 року.

Головуючий суддя О.М. Панченко

Суддя С.М. Іванов

Суддя В.Є. Чередниченко