Справа № 807/443/18
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2018-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/137/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Макарика В.Я.

суддів - Глушка І.В., Коваля Р.Й.

за участю секретаря судового засідання - Гнідець Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 липня 2018 року (головуючий суддя в суді першої інстанції Іванчулинець Д.В., м. Ужгород, повний текст рішення виготовлено та підписано 25.07.2018 року) у справі №807/443/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (вул. Ф.Ракоці, буд. 13, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000) про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

18 травня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області в якому просив з врахуванням уточнених позовних вимог визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 13 квітня 2018 року за № 750 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Тячівського ВП ГУ НП», яким вирішено звільнити з служби в поліції начальника сектору моніторингу Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_1 (88000, АДРЕСА_1 ідентифікаційний код - НОМЕР_1), відповідно до п.8 ст.12 Закону України «Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ»; 2) визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Закарпатській області «По особовому складу» за № 112 о/с від 31 травня 2018 року, яким, відповідно до ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено за п.6 майора поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області з 31 травня 2018 року; 3) поновити майора поліції ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді начальника сектору моніторингу Тячівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області; 4) стягнути з Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу до дня поновлення на роботі; 5) допустити негайне виконання постанови суду в частині стягнення суми грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в межах стягнення одного місяця та поновлення на службі в поліції.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 липня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що наказом Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 13 квітня 2018 року за № 750 його безпідставно, незаконно та протиправно притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції. Апелянт вважає, що на день винесення оскаржуваного наказу вину останнього у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення обвинувальним вироком суду не підтверджено, а тому притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади було передчасним.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу зареєстрований за вх. №К-13234/18 від 12.09.2018 року в якому зазначає, що рішення суду першої інстанції є законне, обґрунтованим та мотивованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Відповідач вважає, що наведені позивачем у апеляційній скарзі підстави та обставини для скасування оскаржуваного рішення суду є надуманими, а тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представником позивача 05 листопада 2018 року подано клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги у даній справі у зв'язку з хворобою. Однак, суд апеляційної інстанції дане клопотання не бере до увагу, оскільки, представником позивача не обгрунтовано належним чином та не подано підтверджуючі матеріали про його тимчасову не працездатність.

Учасники справи в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи у їх відсутності за наявними в справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що наказом Головного управління Національної поліції в Закарпатській області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Тячівського ВП ГУНП» від 13 квітня 2018 року № 750 за порушення вимог ст.ст.1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 р. № 3460-IV, вимог Закону України «Про Національну поліцію», Закону України «Про запобігання корупції» та наказу Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року за № 1179 «Про затвердження Правил етичної поведінки поліцейських», що призвело до скоєння позивачем вчинку, який компрометує його, як поліцейського та дискредитує поліцію, а саме: вимагання і отримання неправомірної вигоди у розмірі 10000 гривень віл громадянина ОСОБА_3, за не вчинення перешкод у діяльності закладу «Спорт-Лото», начальника сектору моніторингу Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_1, відповідно до п.8 ст.12 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», звільнено зі служби в поліції.

Вказаний наказ виданий на підставі Висновку службового розслідування за фактами вимагання неправомірної вигоди окремих працівників Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області від 11 квітня 2018 року.

Відповідно до вимог статті 3 Закону України «Про Національну поліцію» у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

28 грудня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23 грудня 2015 року № 901-VІІІ, згідно з яким до набрання чинності Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України (що затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ» від 22 лютого 2006 року №3460-ІV, поширюється на поліцейських.

Відповідно до вимог статті 2 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком є невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Згідно статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента країни і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно із частиною першою статті 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Відповідно до вимог статті 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни може накладатися такий вид дисциплінарних стягнень як попередження про неповну посадову відповідність.

Згідно частини 1 статті 14 Дисциплінарного статуту з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Відповідно до частини 4 статті 14 Дисциплінарного статуту порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 березня 2013 року № 230 (зареєстрований в Мінюсті України 02 квітня 2013 року за № 541/23073), затверджена Інструкція про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 2.2.14. Інструкції службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі порушення особою рядового і начальницького складу норм кримінального процесуального законодавства України під час проведення досудового розслідування.

Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області прийнято наказ від 14 лютого 2018 року за № 308 «Про призначення службового розслідування» за фактом відкриття кримінального провадження за № 0000342 та проведення обшуків.

Наказом Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 07 березня 2018 року за № 53 о/с «По особовому складу» було відсторонено позивача від посади строком на 2 місці з 07 березня 2018 року по 15 квітня 2018 року.

У ході службового розслідування встановлено, що 27 вересня 2017 року прокуратурою Закарпатської області за зверненням громадянина ОСОБА_3 відкрито кримінальне провадження за № 0000342 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14, ч.3 ст.368 КК України за фактом вимагання в останнього позивачем неправомірної вимоги за не вчинення перешкод у діяльності закладу «Спорт-Лото», розташованого в смт. Дубове Тячівського району Закарпатської області. 14 лютого 2018 року працівниками прокуратури Закарпатської області спільно з працівниками Управління Служби безпеки України в Закарпатській області проведено обшук за адресою проживання позивача та вилучено три купюри номіналом по 500 гривень та одну номіналом 200 гривень. 16 лютого 2018 року прокуратурою Закарпатської області у ході досудового розслідування кримінального провадження позивачеві повідомлено про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 Кримінального кодексу України. 20 лютого 2018 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду позивачу обрано міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у період доби з 20.00 години по 07.00 годину. Разом з тим, наказом Головного управління Національної поліції від 07 березня 2018 року за № 53 о/с позивача відсторонено від виконання посадових обов'язків строком на 2 місці з 07 березня 2018 року по 15 квітня 2018 року. Таким чином, зазначена подія, що проявилася в отриманні позивачем неправомірної вигоди від громадянина ОСОБА_3, стала наслідком його низьких ділових та моральних якостей, недотримання ним вимог статей 1 та 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України та інших нормативно-правових документів, відповідно за результатами службового розслідування позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Висновок службового розслідування затверджений начальником ГУНП в Закарпатській області підполковником поліції ОСОБА_5 11 квітня 2018 року.

Відповідно до вимог частини 1 статті 38 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є, зокрема, слідчі підрозділи органів Національної поліції.

Згідно частини 2 статті 38 КПК України досудове розслідування здійснюють слідчі органу досудового розслідування одноособово або слідчою групою.

Відповідно до вимог частини 4 статті 38 КПК України орган досудового розслідування зобов'язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно п.5 ч.1 ст.3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог п.17 ч.1 ст.3 КПК України слідчий - службова особа органу Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу державного бюро розслідувань, органу Державної кримінально-виконавчої служби України, підрозділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.

Згідно ч.1 ст.40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Відповідно до ч.2 ст.40 КПК України слідчий уповноважений: 1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; 2) проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом; 3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам; 4) виключено; 5) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій; 6) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру; 7) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження; 8) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу; 9) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено, що під час судового розгляду, вчинено проступок, який характеризує позивача, як поліцейського з низьким рівнем ділових та моральних якостей. Наслідком таких дій, було оголошення позивачеві підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. Відповідно до ухвали Ужгородського міськрайонного суду 20 лютого 2018 року позивачу було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період доби з 20.00 години по 07.00 годину. Разом тим, наказом ГУ НП в Закарпатській області від 07 березня 2018 року позивача відсторонено від посади терміном на 2 місяці.

За таких обставин суд вважає, що притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності здійснено з дотриманням норм законодавства.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що посилання позивача на ту обставину що на день винесення оскаржуваного наказу, був відсутній обвинувальний вирок суду стосовно нього та вину його у кримінальному провадження на момент винесення цього наказу не було встановлено та доведено, оскільки відсутність підстав для притягнення до кримінальної відповідальності не можна ототожнювати з відсутністю підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції врахувавши вказане вище, вважає, що відповідач обґрунтовано прийняв рішення щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну посадову відповідність, а отже підстави для скасування оскарженого наказу відсутні.

Взявши до уваги викладене вище, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанцій є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, висновки суду є правильними, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229 ч. 4, 243, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 липня 2018 року у справі №807/443/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. Я. Макарик
судді І. В. Глушко
Р. Й. Коваль
Повний текст постанови складений 08 листопада 2018 року.