Справа № 279/2005/18
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2018-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 279/2005/18

Головуючий у 1-й інстанції: Коренюк В.П.

Суддя-доповідач: Іваненко Т.В.

08 листопада 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Іваненко Т.В.

суддів: Кузьменко Л.В. Франовської К.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції України на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09 серпня 2018 року (м. Коростень, Житомирської області) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора І-го батальйону ІІ-ї роти УПП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Алексєєва Олександра Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області з позовом до інспектора І-го батальйону ІІ-ї роти УПП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Алексєєва Олександра Васильовича, в якому просив:

- постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього рух, зафіксоване не в автоматичному режимі інспектора І-го батальйону ІІ-ї роти УПП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Алексєєва О.В. від 26.04.2018 року серії ЕАА №378203, якою його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП України визнати незаконною та скасувати;

- адміністративну справу закрити за відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП України.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області 09 серпня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_2 - задоволено.

Постанову інспектора І-го батальйону ІІ-ї роти УПП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Алексєєва Олександра Васильовича серії ЕАА№378203 від 26 квітня 2018 року про накладення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_2 за ст.132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в сумі 510 гривень скасовано.

Провадження в справі стосовно ОСОБА_2 за ст.132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняте нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована посиланням на те, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

В судове засідання сторони не з'явились, тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 311 КАС України, суд розглядає справу у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що 26 квітня 2018 року відповідачем було прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Відповідно до вказаної постанови, 26 квітня 2018 року біля 14.30 години ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом на трасі М-105 здійснював перевезення небезпечного вантажу ООН1965, чим порушив вимоги ПДР 31.5, а саме здійснив рух на т.з. коли це заборонено, відповідно до пункту правил 31.4.7 не працювала права фара П13.2 ДОНВ, чим порушив п.22.5 ПДР порушення ПДР по перевезенню небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових ТЗ автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

За вказане правопорушення позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510.00 грн.

Не погодившись з обґрунтованістю прийняття вказаної постанови, позивач оскаржив її до суду.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не було належним чином доведено факт порушення позивачем ПДР України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з зазначеними висновками з огляду на наступні обставини.

Приписами п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 року та ст. 222 КУпАП встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі та розглядає справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом №1395 від 07.11.2015 року МВС України затверджено відповідну Інструкцію (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 4 Розділу І Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Пунктом 2 Розділу III Інструкції передбачено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена, зокрема приписами ст. 132-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розділом 22 ПДР України визначені основні правила перевезення вантажу, зокрема п.22.2, п. 22.3, 22.6 визначено, що перевезення вантажу дозволяється за умови, що він, зокрема не наражає на небезпеку учасників дорожнього руху.

Транспортні засоби, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, повинні рухатися з увімкненим ближнім світлом фар, задніми габаритними ліхтарями та встановленими розпізнавальними знаками, передбаченими п. 30.3 цих Правил, а великовагові та великогабаритні транспортні засоби - також з увімкненим проблисковим маячком (проблисковими маячками) оранжевого кольору.

Відповідно до ст. 132-1 КУпАП, порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, ст.7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ч. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що відповідач звертаючись до суду з апеляційною скаргою не навів доказів, які б спростовували твердження позивача, крім постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення від 26.04.2018 року серії ЕАА №378203, в матеріалах справи відсутні фактичні дані, які підтверджують вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП.

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суду погоджується з висновками суду першої інстанції про фактичну відсутність об'єктивних і беззаперечних доказів наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП.

З приводу посилання відповідача, що адміністративний суд не наділений повноваженнями закривати провадження по справі про адміністративне правопорушення, суд таким чином втручатися в дискреційні повноваження суб'єкта владних повноважень, апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно частини 3 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Із вищезазначеного вбачається, що суд, розглядаючи скаргу на постанову про адміністративне правопорушення наділений повноваженнями закриття справи про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, в той час як доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції, а відтак підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції України залишити без задоволення, а рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09 серпня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати прийняття та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 09 листопада 2018 року.

Головуючий Іваненко Т.В.

Судді Кузьменко Л.В. Франовська К.С.