Справа № 826/13299/17
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ганечко О.М.

суддів Сорочко Є.О.

Коротких А.Ю.

при секретарі Біднячук Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фундамент» на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 квітня 2018 року по справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фундамент» про застосування заходів реагування,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до ТОВ «Фундамент» про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень ТОВ «Фундамент» за адресою: м. Київ, вул. Колекторна, 1-Д у Дарницькому районі міста Києва.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 квітня 2018 року позов задоволено.

Застосовано до ТОВ "Фундамент" заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень ТОВ "Фундамент" за адресою - м.Київ, вул.Колекторна 1-д у Дарницькому районі міста Києва.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить оскаржуване судове рішення скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволені позову в повному обсязі.

Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповністю з'ясовані обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

26.06.2018 року на адресу суду від Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

У відповідності до ст. 308 КАС України, справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Представник апелянта підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі наказу від 17.05.2016 №215 та посвідчення на проведення перевірки від 06.06.2016 №307 головним інспектором Дарницького районного управління ГУ ДСНС України в м. Києві, у присутності генерального директора ТОВ «Фундамент» Стереополова О.В. та технічного директора ТОВ «Фудамент» Іванова О.О., у період з 15.06.2016 по 04.07.2016 проведено планову перевірку щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки ТОВ «Фундамент» по вулиці Колекторній, 1-Д (Бортничі).

За результатами вказаної перевірки співробітниками Дарницького районного управління ГУ ДСНС у м. Києві складено акт від 04.07.2016 №1499 (далі-Акт перевірки).

Відповідно до Акту перевірки вбачається, що в ході проведення перевірки виявлені порушення ТОВ «Фундамент» вимог законодавства у сфері пожежної і техногенної безпеки, а саме:

- посадові особи, що призначені відповідальними за протипожежний стан приміщень, не пройшли навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки;

- не надані результати перевірки (протоколи) пластикових панелей, котрі влаштовані на стінах, підвісній стелі, у адміністративній частині будівлі, місцях тимчасового проживання людей;

- з'єднання, відгалуження та окінцювання жил електропроводів адміністративної будівлі, складах та у виробничих приміщеннях, гаражі не виконані за допомогою зварювання, паяння або затискачів;

- деревинні конструкції нової будівлі, приміщення СТО не оброблені вогнетривкою сумішшю;

- допускається експлуатація підприємства без подачі декларації відповідності матеріально-технічної бази суб'єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки;

- будівництва, реконструкція існуючих будівель та перепланування приміщень під гуртожиток виконане без проектної документації , яка затверджена у встановленому порядку;

- приміщення підприємства не обладнані автоматичною системою пожежної сигналізації з виводом сигналу від приймально-контрольного приладу на пульт централізованого пожежного спостерігання;

- приміщення підприємства не обладнані системою оповіщення про пожежу;

- з будівлі адміністративного корпусу не передбачено другий евакуаційний вихід;

- не надано акт про виконані роботи , виконання вогнезахисних робіт металевих конструкцій підрядною організацією за участю замовника;

- евакуаційні виходи не позначені світовими покажчиками «ВИХІД» білого кольору на зеленому фоні, підключеними до джерела живлення аварійного (евакуаційного) освітлення;

- допускається розміщення горючих матеріалів, тощо в радіусі та ближче одного метру до електрощитів, іншого електроустаткування та приладів опалення;

- вимикач розміщений в приміщені складу не винесений на ззовні стіни поза межі зазначених приміщень;

- внутрішні пожежні кран-комплекти не укомплектовані згідно норм належності, пожежним рукавом з одноковим з ним діаметром та пожежним стволом, важелем для полегшення відкривання вентиля, кнопкою дистанційного пуску насосів;

- між існуючими будівлями не забезпечено протипожежний розрив згідно вимог будівельних норм;

- приміщення фарбувальної камери не обладнані автоматичною системою пожежогасіння з виводом сигналу з приймально-контрольного приладу на пульт централізованого пожежного спостерігання;

- не передбачена система автоматичного відключення вентиляції в разі спрацювання автоматичної пожежної сигналізації;

- стеля над піччю не захищена від дії високої температури металевим листом по шару негорючого теплоізоляційного матеріалу з розмірами, що на 0,5 м перевищують розмір печі;

- в парильному відділенні не влаштовано перфоровані сухотруби, підключені до внутрішнього протипожежного водогону, з можливістю ручного пуску від пристроїв, встановлених за межами парильного відділення;

- допускається експлуатація тимчасових дільниць електромережі;

- приміщення складів не дообладнанні внутрішнім протипожежним водогоном;

- пожежні щити не доукомплектовані протипожежним інвентарем згідно норм належності;

- у пристроях системи вентиляції не передбачено, відсутні каменевловлювачі або магнітні вловлювачі;

- не проведені розрахунки допустимого струмового навантаження електричних мереж;

- електричні розетки, вимикачі встановлені на горючій основі без підкладання під них суцільного негорючого матеріалу, що виступає за габарити електроприладу на 1 см з кожного боку;

- не наданий акт на проведення схованих робіт щодо прокладання електропроводки за підвісною стелею в офісній частині;

- допускається експлуатація електричних світильників без захисних плафонів, ковпаків в приміщеннях цехів та в інших підсобних приміщеннях;

- відгалужу вальні та з'єднувальні коробки приміщеннях цеху не закриті кришками з негорючих або важкогорючих матеріалів;

- допускається підвішування світильників безпосередньо на струмопровідні проводи в приміщеннях цеху;

- допускається складування речовин та матеріалів з різними пожежонебезпечними фізико-хімічними властивостями ;

- приміщення цехів, сушарні, а також прибудованої котельні не обладнані автоматичною системою пожежогасіння з виводом сигналу з приймально-контрольного приладу на пульт централізованого пожежного спостерігання;

- складські, виробничі приміщення не відокремлені від інших приміщень (виробничих) протипожежними перегородками - протипожежними дверима;

- ширина проходів на шляхах евакуації менше одного метру;

- глухі грати на вікнах приміщень, де перебувають люди, не виконані розпашними або легкозйомними;

- не надані акти перевірки внутрішніх пожежних кран-комплектів шляхом пуску води;

- двері електрощитової не виконані протипожежними з межею вогнестійкості не менше 30 хвилин та сертифікатом відповідності системи УкрСЕПРО;

- приміщення електрощитової захаращене сторонніми предметами;

- на дверях приміщень різного призначення не розміщенні вказівники категорій приміщень щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки;

- захист будівель та споруд підприємства не забезпечений установками від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів;

- двері приміщень адміністративної будівлі , що відчиняються в загальні коридори, не пере навішені з урахуванням їх відчинення таким чином, щоб не перешкоджали вільній евакуації та не зменшували нормативну ширину коридорів (проходів);

- двері на шляхах евакуації не пере навішені з урахуванням їх відчинення по ходу евакуації;

- другий в'їзд-виїзд з території підприємства заблокований;

- не розроблена та не навішена на видному місці схема руху транспорту підприємства;

- територія захаращена горючими відходами виробництва;

- висота проходів на шляхах евакуації менше двох метрів.

Наявність встановлених в Акті перевірки порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки стали підставою для звернення позивача з відповідним позовом до суду.

Відповідно до абзацу 2 статті 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05 квітня 2007 року №877-V (далі - Закон України від 05 квітня 2007 року №877-V, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Частиною 1 статті 4 Закону України від 05 квітня 2007 року №877-V, передбачено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Положеннями статті 64 Кодексу цивільного захисту України від 02 жовтня 2012 року №5403-VI (далі у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), встановлено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення (частина 2 статті 64 Кодексу цивільного захисту України).

До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи (частина 3 статті 64 Кодексу цивільного захисту України).

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого Указом Президента України від 16 січня 2013 року №20/2013 (далі - Положення №20/2013), Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра оборони України.

ДСНС України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру, а також гідрометеорологічної діяльності (абзац 2 пункту 1 Положення №20/2013).

У пункті 3 вказаного Положення, визначено, що основними завданнями ДСНС України є, зокрема, здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, за діяльністю аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону (стаття 66 Кодексу цивільного захисту України).

В силу пункту 12 частини 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Відповідно до частини 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Як визначено у частині першій статті 70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів може бути недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб'єктів господарювання.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". (надалі по тексту - Закон)

Частиною четвертою статті 4 Закону, передбачено, що вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності встановлюється виключно законами.

Згідно абз. 1 частини п'ятої статті 4 Закону, повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування.

Частиною сьомою статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку. (частина восьма статті Закону)

Отже, зі змісту вищевказаних норм законодавства вбачається, що застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) є необхідним оперативним та превентивним способом впливу на порушника з метою усунення існування загрози життю та здоров'ю людей. Застосування таких заходів обумовлюється виключно наявністю підстав, передбачених ст. 70 Кодексу цивільного захисту України, зокрема, фактом недотримання вимог пожежної безпеки, та не залежить від виконання (не виконання) вимог припису органу контролю щодо усунення виявлених порушень.

Разом з тим, відповідачем не спростовано наявність порушень, що встановлені а Акті перевірки, не надано доказів їх усунення.

Важливим є те, що вказані в Акті перевірки порушення ТОВ «Фундамент» не є формальними та стосуються суттєвих недоліків у протипожежній системі підприємства, що у свою чергу унеможливлює забезпечити безпеку працівників, в разі виникнення пожежі чи іншої надзвичайної ситуації.

При цьому, поняття "загроза життю та/або здоров'ю людини" є оціночним поняттям, яке лежить у сфері захисту населення, територій, навколишнього природного середовища та майна, функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на позивача, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями у цій сфері.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації приміщень.

Крім того, колегія суддів зазначає, що зупинення експлуатації приміщень є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об'єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров'ю людей.

Доводи апелянта, що позивачем не було винесено припису про усунення останнім порушень або іншого рішення, а акт перевірки не містить вимог позивача та встановлення строків, які підлягають обов'язковому виконанню суб'єктом господарювання, не є рішенням суб'єкта владних повноважень, а лише містить факти виявлених правопорушень, а тому акт не може слугувати належним доказом наявності порушень на момент звернення до суду з позовом не приймаються судом, оскільки з вимог чинного законодавства чітко встановлено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Під час розгляду зазначеної справи в суді апеляційної інстанції апелянтом не доведено, що при постановленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції здійснив порушення норм матеріального чи процесуального права, або неповною мірою з'ясував обставини, що мають значення для її вирішення.

За таких обставин, апеляційна скарга є необґрунтованою, її доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому у її задоволенні необхідно відмовити, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фундамент» - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 квітня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді Є.О. Сорочко

А.Ю. Коротких

Повний текст постанови виготовлено 13 листопада 2018 року.

v