Справа № 805/3133/17-а
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2018-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

08 листопада 2018 року

Київ

справа №805/3133/17-а

провадження №К/9901/5131/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Білоуса О. В., Стрелець Т. Г.,

розглянув у письмовому провадженні в касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про скасування постанов, зобов'язання вчинити певні дії, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 3 жовтня 2017 року (суддя Кірієнко В.О.) та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року (судді Гаврищук Т.Г., Блохін А.А., Сухарьок М.Г.),

І. Суть спору

1. У вересні 2017 року Бахмутське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Донецької області (далі - Управління ПФУ) звернулося до суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Донецькій області та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить скасувати постанову державного виконавця від 25 квітня 2017 року ВП № 53667975 про стягнення виконавчого збору в розмірі 12 800грн., постанову від 25 квітня 2017 року ВП № 53667975 про стягнення витрат виконавчого провадження в сумі 155,50 грн. та зобов'язати повернути на рахунок позивача № 85 - безпідставно стягнуту суму у розмірі 13006,50грн.; на рахунок позивача №85 - безпідставно стягнуту суму у розмірі 51,00 грн.

2. Ухвалою від 3 жовтня 2017 року суд першої інстанції замінив неналежного відповідача, Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Донецькій області (далі - ВПВР УДВС ГТУЮ) на належного - Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області (далі - ГТУЮ).

Зазначену ухвалу мотивував тим, що ВПВР УДВС ГТУЮ та УДВС ГТУЮ є структурними підрозділами Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, а останнє, натомість, є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в установах Казначейства, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням.

3. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Управління ПФУ добровільно виконало постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 01 лютого 2017 року у справі № 219/9825/2016-а до відкриття виконавчого провадження, тому немає підстав стягувати з нього виконавчий збір та витрати виконавчого провадження. Крім того, зазначеним рішенням суд зобов'язав поновити виплату пенсіонеру ОСОБА_2 його пенсію та сплачувати її надалі, тобто, на думку позивача, це рішення стосується періодичних платежів, що виплачуються щомісячно без обмеження граничного терміну їх виплати, тому за правилами пункту 1 частини п'ятої статті 27 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавчий збір у такому випадку не стягується.

ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи

4. Артемівський міськрайонний суд Донецької області постановою від 01 лютого 2017 року у справі №219/9825/2016-а, яка набрала законної сили, задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2, зобов'язав Управління ПФУ поновити виплату ОСОБА_2 пенсії з 01 березня 2016 року та перерахувати (виплачувати) пенсію з 01 березня 2016 року на той же банківський рахунок, на який пенсія йому перераховувалась до лютого 2016 року включно.

5. 29 березня 2017 року до ВПВР УДВС ГТУЮ надійшла заява про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №219/9825/16-а від 13 березня 2017 року, виданого Донецьким апеляційним адміністративним судом, про зобов'язання Управління ПФУ поновити виплату пенсії ОСОБА_2 з 01 березня 2016 року та перерахувати (виплачувати) йому пенсію з 01 березня 2016 року на той же банківський рахунок, на який пенсія йому перераховувалась до лютого 2016 року включно.

6. 30 березня 2017 року державний виконавець, керуючись ст.ст. 3, 4, 24,25, 26,27 Закону № 1404-VIII, виніс постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначив про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів. Зазначену постанову, відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення, позивач отримав 04 квітня 2017 року.

7. 05 квітня 2017 року позивач листом за вих. №4509/09 повідомив державного виконавця про проведення перерахунку пенсії ОСОБА_2 та поновлення її виплати, свідченням чого є виплатний протокол з нарахуванням поточної суми пенсії за квітень 2014 року та суми боргу за період з 01 березня 2016 року на загальну суму 36659,25 грн. на плановий період квітня 2016 року.

8. 25 квітня 2017 року державний виконавець виніс дві постанови: про стягнення з позивача (боржника у виконавчому провадженні) виконавчого збору в розмірі 12800,00 грн.; про стягнення з позивача (боржника у виконавчому провадженні) витрат виконавчого провадження в розмірі 155,50 грн., яка складається із канцелярських витрат в розмірі 104,50 грн., плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження в розмірі 51,00 грн.

9. Окрім того, державний виконавець надіслав позивачу вимогу від 25 квітня 2017 року за вихідним № 2235, якою зобов'язав позивача виконати зазначене рішення суду в строк до 08 травня 2017 року.

10. 31 травня 2017 року відповідач отримав листа Управління ПФУ від 25 травня 2017року, в якому його автор повідомив, що виконав виконавчий лист № 219/9825/16-а від 13 березня 2017 року, виданий Донецьким апеляційним адміністративним судом. У додатку зазначив, що виплата за рішенням суду проведена 13 квітня 2017 року, що підтверджується копією виплатної відомості.

11. 30 серпня 2017 року державний виконавець на підставі платіжного доручення від 29 серпня 2017року № 53667975 стягнув з позивача виконавчий збір та витрати виконавчого провадження на загальну суму 13006,50грн.

12. Постановою від 07 вересня 2017 року державний виконавець закінчив виконавче провадження, копію якої надіслав сторонам.

ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

13. Донецький окружний адміністративний суд постановою від 03 жовтня 2017 року позов задовольнив частково.

14. Скасував постанову ВПВР УДВС ГТУЮ від 25 квітня 2017 року ВП №53667975 про стягнення виконавчого збору в розмірі 12 800грн. В іншій частині позовних вимог - відмовив.

15. Донецький апеляційний адміністративний суд ухвалою від 22 листопада 2017 року залишив постанову суду першої інстанції без змін.

16. Задовольняючи позовні вимоги частково суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що вказана у виконавчому документі вимога щодо поновлення виплати пенсії ОСОБА_2 (стягувачу у виконавчому провадженні) з 01 березня 2016 року вважається стягненням періодичних платежів (пенсії), тому за правилами пункту 1 частини п'ятої статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір за таким виконавчим документом не стягується.

17. Крім того, суди попередніх інстанцій зазначили, що судове рішення у справі №219/9825/16-а Управління ПФУ виконало до прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження (від 30 березня 2017 року), тобто до початку його примусового виконання, що підтверджується розпорядженням № 866669 від 23 березня 2017 року про поновлення виплати пенсії та протоколом з розрахунку грошової допомоги, починаючи з березня 2016 року. За таких обставин суди констатували, що державний виконавець не мав законних підстав для стягнення виконавчого збору.

IV. Касаційне оскарження

18. У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їхні рішення в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

19. Касаційну скаргу обґрунтовує, зокрема, тим, що позовну заяву в цій справі подано з пропуском встановленого строку і підстав для його поновлення не було.

20. Зокрема зазначив, що копію спірної постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору позивач отримав 28 квітня 2018 року, а позов про його скасування датований 31 серпня 2018 року, тобто до суду його подали з пропуском десятиденного строку, встановленого частиною другою статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року.

21. Відповідач вважає, що зазначені позивачем причини пропуску вказаного строку не є поважними і висновки судів щодо поновлення цього строку необґрунтовані.

22. Крім того, відповідач не погоджується з висновками судів про те, що судове рішення, за яким видали виконавчий документ, боржник виконав до відкриття виконавчого провадження, адже виплату нарахованої суми боржник здійснив у квітні 2017 року, тобто після відкриття виконавчого провадження. Також відповідач зазначив, що виконавчий документ не стосувався періодичних платежів, тому висновки судів в цій частині теж безпідставні.

23. Позивач у відзиві на касаційну скаргу навів мотиви, подібні до тих, які зазначено в позовній заяві, вважає, що висновки судів є правильними і обґрунтованими, тому підстав для задоволення касаційної скарги немає.

V. Релевантні джерела права й акти їх застосування

24. Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

25. Відповідно до частини першої статті 99 КАС у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

26. Відповідно до частини першої статті 181 КАС у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

27. Згідно з частиною другою статті 181 КАС у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року, позовну заяву може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; &?в;…>.

28. Положення аналогічного змісту містить частина друга статті 287 КАС у новій редакції.

29. Відповідно до частини першої, другої статті 100 КАС у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

30. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

31. Відповідно до частин п'ятої, шостої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

32. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

33. Згідно з частиною першою статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

34. Відповідно до частини другої статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

35. Відповідно до частини п'ятої статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; &?ю;…>

36. За частиною дев'ятою статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

37. Відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

VI. Позиція Верховного Суду

38. Проаналізувавши положення статей 26, 27 Закону № 1404-VIII в аспекті спірних правовідносин колегія суддів дійшла висновку, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов'язується з початком примусового виконання. Останнє розпочинається з прийняттям постанови про відкриття виконавчого провадження, у якій, з-поміж іншого, державний виконавець повинен зазначити про суму виконавчого збору.

39. У Законі № 1404-VIII передбачено випадки, коли виконавчий збір не стягується (частина п'ята статті 27), а також умову, за якої виконавчий збір не підлягає стягненню (якщо відсутні визначені законом підстави для звільнення від його сплати). В останньому випадку йдеться про частину дев'яту статті 27 Закону № 1404-VIII, за якою виконавчий збір не стягується, якщо рішення виконано до того, як відкрито виконавче провадження (відтак розпочато примусове виконання рішення).

40. Тобто питання про правомірність постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору передбачає необхідність з'ясувати: наявність (на дату відкриття виконавчого провадження) підстав для звільнення від сплати виконавчого збору (частина п'ята статті 27 Закону № 1404-VIII); за відсутності таких підстав - коли виконано рішення, у цьому випадку постанову суду про поновлення виплати пенсії, та дату відкриття виконавчого провадження за цим рішенням як передумову для звільнення від сплати виконавчого збору на підставі частини дев'ятої статті 27 Закону № 1404-VIII.

41. З огляду на встановлені в цій справі обставини колегія суддів дійшла висновку, що судове рішення, на виконання якого видано виконавчий лист у справі №750/7455/16-а, є зобов'язального характеру, оскільки вказаний у його резолютивній частині спосіб захисту порушеного права не є тотожним такому способу як «стягнення» визначеної судом суми за певним видом платежу. Відповідно, положення пункту 1 частини п'ятої статті 27 Закону № 1404-VIII у цій ситуації не застосовуються.

42. Разом з тим, суди встановили, що судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ і відкрито виконавче провадження (30 березня 2017 року) позивач виконав 23 березня 2017 року, що підтверджується розпорядженням Управління ПФУ від 23 березня 2017 року № 866669, тобто до відкриття виконавчого провадження, що в розумінні частини дев'ятої статті 27 Закону № 1404-VIII є підставою для звільнення від сплати виконавчого збору.

43. Доводи відповідача про те, коли Управління ПФУ повідомило його про виконання судового рішення, а також коли боржнику фактично виплатили його пенсію не спростовують того, що зобов'язання про поновлення виплати цієї пенсії (як зазначено в резолютивній частині постанови Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 01 лютого 2017 року у справі № 219/9825/2016-а) боржник виконав і виконав до початку примусового виконання судового рішення.

44. Щодо доводів відповідача щодо поновлення строку звернення до суду з цим позовом, то відповідні мотиви з цього приводу навів суд апеляційної інстанції в оскаженій ухвалі, проаналізувавши які колегія суддів, у вимірі спірних правовідносин цієї справи, дійшла висновку про відсутність достатніх підстав для того, щоб визнати їх необґрунтованими.

45. Переглянувши оскаржені рішення судів попередніх інстанцій в межах доводів касаційної скарги колегія суддів вважає, що за встановлених обставин справи і їх правового регулювання висновки судів є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

46. Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

47. З урахуванням вимог статті 350 КАС касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

VII. Судові витрати

48. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Донецькій області залишити без задоволення.

2. Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 3 жовтня 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року в цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді О. В. Білоус

Т. Г. Стрелець