Справа № 1540/4625/18
Суддя: Бутенко А. В.
Дата ухвалення: 2018-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/4625/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Бутенко А.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (65113, АДРЕСА_1) до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (65121, м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, 4-а) про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернулась ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, в якому просить суд:

- Визнати неправомірним рішення Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Одеси від 04.09.2018р. № 823974 щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії;

- Скасувати рішення Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Одеси від 04.09.2018р. № 823974 щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії;

- Зобовязати Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Одеси здійснити донарахування та виплату раніше призначеної пенсії ОСОБА_1, з 1 березня 2018 р., відповідно до вимог Закону України «Про державну службу» (в редакції 1993 року, що діяла на момент призначення пенсії), на підставі довідки від 17.07.2018 року № 785/М/15-53-05-41 Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області, згідно всіх складових середнього розміру заробітної плати, з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових потреб в сумі 8255,16 грн., виходячи з розрахунку 80 вiдcотків, без обмеження граничного розміру пенсії, без зміни базового місяця для нарахування індексації (липень 2008 року), зі збереженням існуючої фіксованої індексації, та з урахуванням проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішення відповідача про відмову у здійснені перерахунку пенсії з більшого заробітку, вважає протиправним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, оскільки воно не ґрунтується на Конституційному принципі верховенства права, вимогах закону, неправильному трактуванні дії його в часі, враховуючи, що правовідносини у позивача щодо пенсійного забезпечення, як державного службовця виникли з 14.07.2008 року, тобто до прийняття законодавчих актів, на які посилається відповідач, як на правову підставу відмови у здійсненні перерахунку пенсії, тому не поширюється на пенсіонерів, пенсія яким вже призначена в минулому часі, до набрання ним чинності.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 14.09.2018 р. призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначено справу до судового розгляду.

16.10.2018 року від Відповідача надійшов відзив на позов (а.с. 78-79), в обґрунтування якого зазначено, що дії управління є правомірними та повністю відповідають вимогам чинного законодавства, а тому позовні вимоги Позивача не підлягають задоволенню.

До судового засідання, яке було призначено на 26 жовтня 2018 року, представник Відповідача не зявився, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином (а.с. 74, 83).

26.10.2018 року від Позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності (а.с. 84).

Таким чином, згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, розгляд справи проведено у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлене наступне.

Позивач ОСОБА_1 одержує пенсію державного службовця за віком, яка призначена 16.07.2008 року Центральним обєднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Одеси (раніше управлінням Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси), (далі Управління, Відповідач ), відповідно до Закону України Про державну службу (в редакції,що діяла на момент призначення пенсії) та згідно розпорядження від 11.08.2008р №823974 у розмірі 80 відсотків від заробітної плати, що подається для призначення пенсії, без обмеження граничного розміру пенсії.

На день звільнення 14 липня 2008 року, у звязку з виходом на пенсію за віком, Позивач працювала на посаді головного державного ревізора-інспектора державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси, стаж роботи на державній службі складає 10 років 1 місяць 14 днів, що підтверджено трудовою книжкою та розпорядженням відповідача про призначення пенсії від 11.08.2008 року № 823974.

31 серпня 2018 року Позивач звернулась до відповідача із заявою провести донарахування та виплату раніше призначеної пенсії державного службовця з 14.07.2008 року відповідно до Закону України Про державну службу від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ (в редакції, чинній на день її призначення), на підставі довідки від 17.07.2018 року № 785/М/15-53-05-41, яка є додатком до довідки від 08.07.2014 року №23369/М/15-53-05-026 державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області.

Рішенням Відповідача від 04.09.2018р. № 823974, Позивачу було відмовлено у перерахунку пенсії, посилаючись на відсутність правових підстав для перерахунку, відповідно до положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015р. №889-VIII, згідно з якими визнано такою, що втратила чинність ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ.

Надаючи правову оцінку обставинам даної справи, суд зазначає наступне.

Згідно з ст.24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Згідно з ст.24 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Суд звертає увагу, що предметом спору у даній справі є наявність або відсутність правових підстав для зміни розміру нарахованої пенсії шляхом включення до заробітної плати, з якої обчислюється пенсія, «інші виплати», а саме матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових потреб.

Так, при обчисленні пенсії, в тому числі і державним службовцям, відповідно до частини 1 статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до заробітку для такого обчислення включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно з статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, що визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема матеріальна допомога на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових потреб, включаються до заробітку (доходу) державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії.

Чинне законодавство України як загальне, так і спеціальне відносить до складу заробітної плати також інші виплати, запроваджені нормативно-правовими актами, у зв'язку з чим індексація грошових доходів приймається в розрахунок при нарахуванні пенсії особам, які отримували такі виплати під час перебування на державній службі.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена у постанові Верховного Суду від 15.03.2018 року у справі №466/2402/17, від 04.05.2018 року у справі № 688/213/17, від 10.07.2018 року у справі № 521/21371/16-а.

Посилання Відповідача на те, що з 1 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначені відповідно до Закону №3723, є безпідставними, оскільки предметом позову у даній справі є неправильне обчислення розміру пенсії позивачу при її призначенні, а не її перерахунок у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям.

З огляду на зазначене, суд погоджується з Позивачем, що Відповідачем протиправно відмовлено у перерахунку пенсії на підставі довідки від 17.07.2018 року № 785/М/15-53-05-41 Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області.

Разом з тим, Позивач звернулась до Відповідача із заявою про перерахунок пенсії 31.08.2018 року.

Відповідно до п.4 ст.45 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у разі виникнення права на підвищення пенсії, перерахунок призначеної проводиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано після 15 числа.

Оскільки заява була подана після 15.08.2018 року, перерахунок необхідно провести з 01.09.2018 року.

При цьому, обґрунтування Позивачем строку, з якого необхідно здійснити перерахунок із посиланням на ч.2 ст.122 КАС України є помилковим, оскільки цією нормою встановлено шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, який розпочався з дня отримання Позивачем рішення, яке оскаржене.

Щодо зміни базового місяця для нарахування індексації (липень 2008 року), зі збереженням існуючої фіксованої індексації, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

За змістом ст. 2 Закону №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Статтею 4 цього Закону передбачено підстави, за яких проводиться індексація, а також розмір грошового доходу, який підлягає індексації.

Згідно з п. 2 Порядку № 1078, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат, крім тих, які зазначені у пункті 3 цього Порядку).

Відповідно до п. 5 Порядку № 1078, сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що «підвищенням пенсії» є тільки таке збільшення суми нарахування, яке здійснюється відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а не у випадку нарахування в належному обсязі внаслідок неправомірного неврахування всіх складових заробітної плати.

Перерахунок пенсії у наведеному випадку є відновленням порушеного права позивача на отримання належної виплати в розмірі, встановленому Законом, та не може бути підставою для здійснення нової індексації із застосуванням нового рівня споживчих цін та відповідно для встановлення нового базового місяця для проведення індексації пенсії.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у постанові Верховного Суду від 7 березня 2018 року у справі №727/5413/17.

Крім того, згідно з п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року № 3668-VI, обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, пенсія яким призначена до набрання чинності цим Законом.

Враховуючи те, що пенсію Позивачу призначено в липні 2008 року у розмірі 80 відсотків заробітної плати, тимчасові обмеження граничного розміру не застосовуються для перерахунку пенсії Позивача.

Таким чином, доводи позивача, якими він обґрунтовував свої позовні вимоги, підтверджені наведеними матеріалами справи та відповідають судовій практиці, адже, згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, в пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява №22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обовязку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

За приписами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 5-9, 77, 90, 139, 242 - 246, 263 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (65113, АДРЕСА_1) до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (65121, м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, 4-а) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Одеси від 04.09.2018р. № 823974 щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії.

Зобовязати Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Одеси (65121, м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, 4-а) здійснити донарахування та виплату раніше призначеної пенсії, ОСОБА_1, з 1 вересня 2018 р., на підставі довідки від 17.07.2018 року № 785/М/15-53-05-41 Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області, згідно всіх складових середнього розміру заробітної плати, з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових потреб в сумі 8255,16 грн., виходячи з розрахунку 80 вiдcотків, без обмеження граничного розміру пенсії, без зміни базового місяця для нарахування індексації (липень 2008 року), зі збереженням існуючої фіксованої індексації, та з урахуванням проведених виплат.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Одеси (65121, м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, 4-а, код 41248812), судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бутенко А.В.

.