Справа № 607/14037/18
Суддя: Ромазан В. В.
Дата ухвалення: 2018-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.11.2018 Справа №607/14037/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

за участю секретаря Буцик О.П.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Тернопільській області, у якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 481851 від 13 липня 2018 року, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн., закрити провадження у справі. Зазначає, що він 13 липня 2018 року буля 17 год. рухаючись від вул..Л.Українки - вул..О.Довженка до перехрестя вул..Л.Українки-Протасевича у місті Тернополі біля зупинки громадського транспорту «Школа №14» випадково заднім правим колесом свого автомобіля наїхав на перешкоду - камінь, внаслідок чого відбувся сильний удар в місці кріплення заднього колеса. Зазначив, що вимушену зупинку на зупинці громадського транспорту він здійснив у стані крайньої необхідності для учинення загрози безпеки подальшого руху керованого ним транспортного засобу. Вийшовши із автомобіля, він здійснив зовнішній та внутрішній огляд, після чого виявив, що пошкодження відсутні, небезпека для оточуючих учасників руху автомобіль не несе та можна продовжувати рух. Сівши за кермо автомобіля, до нього під»їхав автомобіль працівників поліції, де зафіксував порушення ним правил дорожнього руху України, а саме п.п.15.9 е) ПДР України. Зазначив, що на момент вимушеної зупинки перешкод засобам громадського транспорту ним вчинено не було, негативних наслідків не наступило, зупинка його транспортного засобу тривала до хвилини часу, хоча автомобіль патрульної поліції, який зупинився позаду його автомобіля створював перешкоди нормальній роботі громадського транспорту на час складання протоколу, надання пояснень та винесення постанови. Враховуючи наведене, просить спірну постанову скасувати, як протиправну, провадження у справі закрити.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить їх задовольнити.

Представник Управління патрульної поліції у Тернопільській області в судовому засіданні позов не визнала, подавши відзив на адміністративний позов, згідно якого у задоволенні позову просять відмовити, оскільки позивач допустив порушення Правил дорожнього руху України, а саме здійснив зупинку керованого ним транспортного засобу на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив вимоги п.15.9 (е) ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Факт порушення позивачем ПДР України підтверджено відеозаписом з нагрудного відео реєстратора поліцейського. Також зазначила, що транспортний засіб позивача після виявлення поліцейським порушення ПДР України виявився технічно справним, а для його перевірки не вжито усіх заходів щодо забезпечення безпеки дорожнього руху. Позивач мав змогу зупинитись для перевірки свого транспортного засобу з дотриманням ПДР України, тобто не в межах зупинки громадського транспорту. Таким чином, вважає, що твердження позивача є надуманими, такими, що спрямовані на намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази встановив

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 481851 від 13.07.2018 року, громадянин ОСОБА_1., 13.07.2018 р. о 17:02 год. у місті Тернополі по вул..Л.Українки, здійснив зупинку керованого ним транспортного засобу на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 15.9 «е» ПДР України, порушення зупинок ближче 30 м. від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів.

Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 122 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 31 Закону України «Про дорожній рух» №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Суд, не заперечуючи наявності у працівників органів Національної поліції повноважень виносити в окремих випадках постанову про адміністративне правопорушення без складення протоколу, вважає що правопорушення (у разі його вчинення) повинно бути належним чином зафіксоване. Відсутність протоколу про адміністративне правопорушення повинно компенсуватись іншими належними та допустимими доказами вчинення правопорушення, оскільки протокол є, зокрема, не лише засобом фіксації вчинення правопорушення, а й доказом дотримання (недотримання) посадовою особою, яка його складає, процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно диспозиції ч.1 ст.122 КУпАП, до адміністративної відповідальності може бути притягнуто особу за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги в русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п.15.9 е) ПДР України зупинка забороняється: ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх не має - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Згідно п.15.14 ПДР України, у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 цих Правил.

Відповідно до п..9.9 (а), п. 9.10 (б) ПДР України, аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі вимушеної зупинки на дорозі; разом з увімкненням аварійної світлової сигналізації слід установити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу в населених пунктах і 40 м поза ними, у разі вимушеної зупинки в місцях з обмеженою оглядовістю дороги в одному напрямку менше 100 м.

Згідно із вимогами ч.1, 2 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб»єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право:

1)залишити рішення суб»єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2)скасувати рішення суб»єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3)скасувати рішення суб»єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4)змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Як вбачається із дослідженого в судовому засіданні відео фіксації обставин події, які було надано відповідачем як доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, транспортний засіб марки «Opel Astra» д.н.з.НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_1 зупинився у заїздному кармані на зупинці громадського транспорту по вул..Л.Українки у місті Тернополі з одним пасажиром на передньому місці. На зазначеному транспортному засобі, водієм було увімкнено аварійну світлову сигналізацію. Знак аварійної зупинки водієм не виставлявся. Після приїзду поліції та з»ясування у водія причини зупинки транспортного засобу, водій пояснив, що зупинився у з»язку із технічними несправностями транспортного засобу проте, зазначив, що транспортний засіб на даний час є справним та може продовжувати рух. Доказів несправності транспортного засобу, а також його пошкодження у зв»язку із наїздом на перешкоду, неможливості продовжувати рух, працівникам поліції не надав.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 допустив порушення пункту 15.9 (е) Правил дорожнього руху України, оскільки здійснив зупинку керованого ним транспортного засобу на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів. При цьому, суд зазначає, що водій ОСОБА_1 не діяв відповідно до вимог п.15.14 ПДР України згідно із якими, у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб. Крім цього, суд зазначає, що позивачем не було надано доказів, які б підтверджували вимушеність зупинки керованого ним транспортного засобу на зупинці громадського транспорту, його технічної несправності, неможливості його зупинки поза межами зупинки громадського транспорту. За наведених обставин судом не встановлено факту порушення відповідачем вимог закону при кваліфікації дій ОСОБА_1, покарання за вчинене позивачем правопорушення накладене в межах санкції статті вчиненого правопорушення, а тому спірна постанова є законною та підстави для її скасування - відсутні.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 205, 241-246, 255, 268, 286 КАС, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції у 10-денний строк з дня проголошення рішення суду.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан