Справа № 460/2822/18
Суддя: Махаринець Д.Є.
Дата ухвалення: 2018-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
12 листопада 2018 року м. Рівне№460/2822/18
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Махаринець Д.Є., перевіривши виконання вимог статті 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України за позовною заявою
про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,-
До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 та Міністерства оборони України, в якому позивач просить суд визнати протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_2 у поданні на розгляд комісії Міністерства оборони України документів та висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю; зобов`язати Міністерства оборони України призначити та виплатити одноразову грошову допомогу у розмірі 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на дату встановлення інвалідності.
За результатами перевірки матеріалів позовної заяви в порядку статті 171 КАС України, суддя встановив, що адміністративний позов подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України.
Відповідно до пункту 11 частини п`ятої статті 160 КАС України, у позовній заяві зазначаються: власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Позивачем не дотримано вимог зазначеної вище норми та не викладено власне письмове підтвердження.
Відповідно до частини третьої статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Нормативно-правовим актом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI (далі Закон України №3674-VI).
За приписами частини першої статті 4 Закону України №3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України №3674-VI передбачено, що ставка судового збору за подання до адміністративного суду фізичною особою адміністративного позову немайнового характеру складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з абзацом другим частини 3 статті 6 Закону України №3674-VI у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Абзацом 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 №2246-VIII установлено з 01.01.2018 прожитковий мінімум для працездатних осіб на рівні 1762 грн. 00 коп. на одну особу.
Прохальна частина адміністративного позову містить дві позовні вимоги немайнового характеру.
Суд зазначає, що вимога про визнання протиправними акта, дій чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати чи визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою.
Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 14 березня 2017 року.
Як зазначалося вище, позивач заявив до суду дві позовні вимоги немайнового характеру, за які має бути сплачено судовий збір як за одну позовну вимогу немайнового характеру, оскільки вимога про зобов`язання відповідача 2 вчинити певні дії прямо випливає з вимоги про визнання протиправною відмови відповідача 1.
Однак, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів сплати судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру в розмірі 704 грн. 80 коп.
У позовній заяві позивач просить звільнити його від сплати судового збору в зв`язку з тим, що він звертається за отримання грошової допомоги внаслідок отримання інвалідності.
З цього приводу суд зазначає, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.
Однак, розглянувши матеріали позовної заяви, суддя дійшов висновку, що предметом позову у даній справі не є відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю.
Тому, позивач не звільняється від сплати судового збору на підставі пункту 2 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».
Згідно з частиною першою статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на невизначений строк.
Відповідно до частини першої статті 8 Закону України №3674-VI, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Частиною першою статті 8 Закону України №3674-VI передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
З цього приводу суд зазначає, що ст. 8 Закону України "Про судовий збір" визначає умови і порядок відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.
Так, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, зокрема, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. Як встановлено судом судовий збір за подану позовну заяву не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи.
Інших підстав для звільнення від сплати судового збору та доказів на підтвердження цього позивач не навів.
Згідно із пунктом 5 частини 1 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).
Статтею 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Частина 2 вказаної статті передбачає, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Зазначеною статтею визначаються строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.
Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням.
Як вказує позивач у клопотанні про поновлення пропущеного строку звернення до суду в квітні 2018 він звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з аналогічними вимогами до тих самих відповідачів. Ухвалою судді від 03.05.2018 позовна заява залишена без руху, а ухвалою від 29.05.2018 повернута йому у зв`язку з не усуненням недоліків позовної заяви. 04.06.2018 він подав на ухвалу про повернення позовної заяви апеляційну скаргу і в зв`язку з тим, що йому досі не відомо результат розгляду апеляційним судом його справи він пропустив строк звернення до суду.
Відповідно до частини першої статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Суд дійшов висновку, що підстави, на які покликається позивач в обґрунтування пропуску строку звернення до суду є неповажними в зв`язку з чим позивачу слід вказати інші підстави для поновлення строку.
Крім того, позивачем до позовної заяви не долучено усіх документів у достатній кількості для двох відповідачів, зокрема: витяг з наказу ком.в/ч В 0259 від 08.12.2015 №269, копія довідки в/ч НОМЕР_1 від 17.04.2015 №674, копія листа Міноборони від 17.04.2015 №2499-1/1238, копії постанови ВЛК від 30.10.2015, копія довідки МСЕК від 27.01.2016 та інші.
За приписами частини першої статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Позивачу слід усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду: доказів доплати суми судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. (оригінал платіжного документа), або ж доказів на підтвердження наявності інших підстав для звільнення чи відстрочення сплати судового збору відповідно до закону; заяви про поновлення строку звернення до суду де вказати інші підстави для його поновлення, усі додані документи до позовної заяви у достатній кількості для 2х відповідачів та подати власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Керуючись статтею 169 КАС України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій залишити без руху.
Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю не більше 10 днів з дня вручення даної ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремо не оскаржується.

Суддя Махаринець Д.Є.