Справа № 2040/7025/18
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2018-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

09 листопада 2018 р. № 2040/7025/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Білової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, РНОКПП: НОМЕР_1) до Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Московського району Харківської міської ради (, 61121, місто Харків, пр. Тракторобудівників, б. 144), Управління Пенсійного фонду України у Московському районі м.Харкова (вул. Валентинівська, 22Б, м. Харків, 61170, ), Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області (код ЄДРПОУ: 200, місто Харків, м-н Конституції, б. 1, Палац праці, З під-д, 4 пов. в особі: відокремленого підрозділу - Харківського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області (код ЄДРПОУ ВП: 001, місто Харків, пр-т Гагаріна, б. 1, пов.3) про скасування наказу та постанови, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Московського району Харківської міської ради, Управління Пенсійного фонду України у Московському районі м.Харкова, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області в особі: відокремленого підрозділу - Харківського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області, в якому просить суд:

- скасувати наказ начальника Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Московського району Харківської міської ради від 06.06.2018 №46 про скасування Довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 29.01.2018 №, видану на ім'я ОСОБА_1;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова () відновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1) з 01.05.2018;

- скасувати постанову начальника Харківського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області від 07.06.2018 №2052/27316/8682/18 про припинення страхових виплат ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1) та зобов'язати відновити нарахування та виплату страхових виплат з 01.06.2018.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на протиправність дій Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Московського району Харківської міської ради щодо скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, протиправність дій органу Пенсійного фонду в частині припинення виплати пенсії позивачу з підстав, не передбачених ст. 49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та протиправність дій виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України щодо припинення нарахування та виплати страхових виплат з підстав, не передбачених Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування", у зв'язку з чим порушуються конституційне право позивача на пенсійне забезпечення та на одержання страхових виплат. Стверджує, що непідтвердження фактичного місця проживання (відсутність за місцем проживання/перебування понад 60 днів) не є передбаченою законом підставою для припинення виплати пенсії, а Постанова КМУ № 365 є підзаконним нормативно-правовим актом, який обмежує встановлене законодавством право на отримання пенсії позивачем.

Ухвалою суду від 03.09.2018 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою суду від 03.09.2018 зупинено провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням Верховного суду по зразковій справі №805/402/18 за адміністративним позовом Особа_6 до Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити певні дії

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.09.2018 поновлено провадження у цій справі.

Представником управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Московського району Харківської міської ради надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі та зазначив, що 29.05.2018 до управління надійшла інформація від УПФУ з Інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан» та понад 60 днів перебувають на непідконтрольній території України для здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньої переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, згідно якої ОСОБА_1 був відсутній за фактичним місцем проживання понад 60 днів. На засіданні робочої групи щодо приймання рішення про скасування довідок внутрішньо переміщених осіб Московського району м. Харкова (протокол № 50 від 06.06.2018) було прийнято рішення про скасування довідки від 29.01.2018 № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи на ім'я ОСОБА_1. 06.06.2018 наказом начальника управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради № 46 довідка ОСОБА_1 від 29.01.2018 № про взяття на обліку внутрішньо переміщеної особи була скасована. Враховуючи, що спеціалісти управління діяли в межах вимог чинного законодавства, у зв'язку з встановленням факту відсутності особи за фактичним місцем проживання відповідачем правомірно було винесено наказ про скасування позивачу довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Представником управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог у повному обсязі та вказав, що відповідно до п. 4 п. 12 Порядку № 365 соціальні виплати припинаються у разі скасування довідки переміщеної особи з підстав, визначених статтею 12 Закону № 1706. Згідно ст. 12 Закону № 1706. п.9. п. 14 Порядку № 365 рішення про скасування довідки приймає відповідний структурний підрозділ соціального захисту населення за місцем проживання особи та у день прийняття рішення інформує про це органи, що здійснюють соціальні виплати. Соціальні виплати за таких обставин припиняються з дня скасування довідки до прийняття остаточного рішення відповідною комісією з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо перемішеним особам, утвореною районними виконавчими органами. Так, 06.06.2018 наказом начальника управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради №46 довідка ОСОБА_1 від 29.01.2018 № про взяття на обліку внутрішньо переміщеної особи була скасована. Таким чином, Управління відповідно до пп. 4 та 5, п. 12 Порядку № 365 призупинило нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.06.2018.

Представником Харківського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог у повному обсязі та вказав, що Відділення Фонду у своїй роботі керується Законом України "Про загальнообов'язкове соціальне страхування" від 23.09.2001 №1105-ХІУ (далі - Закон №1105). Із дати скасування довідки внутрішньо переміщеної особи право на отримання виплат від робочого органу Фонду за місцем реєстрації така особа втрачає. Оскільки виплати проводились на підставі довідки внутрішньо переміщеної особи, порядок видачі та скасування якої передбачено Законом № 1706-УІІ, припинення позивачу з 01.06.2018 страхових виплат проведено з чітким дотриманням Закону №1105. Рішення відділення Фонду оформлено постановою від 07.06.2018 №2052/27316/8682/18 (ч.2 ст. 44 Закону №1105).

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи встановив такі обставини.

У зв'язку з проведенням бойових дій та антитерористичної операції у м. Ровеньки Луганської області ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) був вимушений покинути своє постійне місце проживання та переїхати до Московського району м. Харкова (АДРЕСА_1).

Згідно довідки від 29.01.2018 №, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Адміністрації Московського району Харківської міської ради, позивач був взятий на облік, як внутрішньо переміщена особа.

Позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова та отримує пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а також перебуває на обліку у Харківському міському відділені Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області, де отримує страхові виплати.

29.05.2018 до Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Московського району Харківської міської ради надійшла інформація від Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова згідно якої орган Пенсійного фонду України надав перелік осіб, які відповідно до інформації з Інтегрованої міжвідомчої інформаційно - телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан» та понад 60 днів перебувають на непідконтрольній території України для здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, зокрема щодо позивача - ОСОБА_1.

На засіданні робочої групи щодо приймання рішення про скасування довідок внутрішньо переміщених осіб Московського району м. Харкова (протокол № 50 від 06.06.2018) було прийнято рішення про скасування 381 довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, в тому числі довідку ОСОБА_1 від 29.01.2018 №.

Протоколом комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, які здійснили реєстрацію місця проживання на території Московського району м. Харкова № 83 від 06.06.2018 припинено виплати всіх видів соціальних допомог 381 внутрішньо переміщеній особі відповідно до протоколу № 50 від 06.06.2018 засідання робочої групи щодо приймання рішення про скасування довідок ВПО.

06.06.2018 наказом начальника управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради № 46 скасовано дію 381 довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, в тому числі довідку ОСОБА_1 від 29.01.2018 № .

З 01.06.2018 Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова припинило виплату пенсії згідно підпунктів 4 і 5 пункту 12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365, з підстав, визначених ст. 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", та у разі отримання інформації від Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Мінфіну, Національної поліції, ДМС, Держфінінспекції, Держаудитслужби, та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, а саме: на підставі Інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон "Аркан" та понад 60 днів перебувають на непідконтрольній території України.

Так, з 01.06.2018 Харківське міське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області припинило страхові виплати на підставі протоколу комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, які здійснили реєстрацію місця проживання на території Московського району м. Харкова № 83 від 06.06.2018 у зв'язку із не підтвердженням свого фактичного місця проживання.

Не погоджуючись з прийнятим відповідачем наказом, позивач звернувся з даним позовом до Харківського окружного адміністративного суду.

Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд вважає, що для вирішення спору необхідно з'ясувати належність виконання відповідачами повноважень щодо здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеній особі та відповідність оскаржуваних дій відповідачів ст. 19 Конституції України та ст. 2 КАС України.

Гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб визначено Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20 жовтня 2014 року N 1706-VII (надалі - Закон N 1706-VII).

Відповідно до положень ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" №1706-VII внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Наведене визначення поняття внутрішньо переміщеної особи має описовий характер та охоплює три види конституційно-правового статусу людини (громадянин України, іноземець та особа без громадянства).

З огляду на визначення, внутрішньо переміщена особа - це особа, яка: перебуває на території України на законних підставах; має право на постійне проживання в Україні; була змушена залишити або покинути своє місце проживання в результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до положень ст. 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" №1706-VII підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа: 1) подала заяву про відмову від довідки; 2) скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину; 3) повернулася до покинутого місця постійного проживання; 4) виїхала на постійне місце проживання за кордон; 5) подала завідомо недостовірні відомості.

Рішення про скасування дії довідки приймається керівником структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання особи та надається внутрішньо переміщеній особі протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення.

У разі неповідомлення внутрішньо переміщеною особою про її повернення до покинутого місця постійного проживання згідно з абзацом другим пункту 3 частини другої статті 9 цього Закону рішення про скасування дії довідки відповідно до пункту 3 частини першої цієї статті приймається на підставі інформації про тривалу відсутність (понад 60 днів) особи за місцем проживання, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання.

Інформацією, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання, є: дані, отримані з відповідних державних реєстрів; дані, отримані в результаті обміну інформацією структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад з органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування; дані, отримані в результаті обміну інформацією структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад з громадськими об'єднаннями, волонтерськими, благодійними організаціями, іншими юридичними та фізичними особами, що надають допомогу внутрішньо переміщеним особам відповідно до статті 16 цього Закону.

Як передбачено положеннями п.3 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого Постановою КМУ № 365, структурні підрозділи з питань соціального захисту населення та/або робочі групи, що утворюються з представників територіальних підрозділів МВС, ДМС, СБУ, Національної поліції, Держфінінспекції, Держаудитслужби та Пенсійного фонду України за рішенням районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - робоча група) також можуть проводити додаткові перевірки фактичного місця проживання/перебування внутрішньо перемішеної особи із складенням акта обстеження матеріально-побутових умов сім'ї.

Відповідно положень п.6 Порядку №365, за відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування представник структурного підрозділу з питань соціального захисту населення або робочої групи робить відповідний запис в акті обстеження матеріально-побутових умов сім'ї і залишає внутрішньо переміщеній особі повідомлення про необхідність протягом трьох робочих днів з'явитися до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення для проходження фізичної ідентифікації.

Як передбачено п. 12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого Постановою КМУ № 365, соціальні виплати припиняються у разі, зокрема, отримання інформації від Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Мінфіну, Національної поліції, ДМС, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування.

При цьому, суд зазначає, що положеннями ст. 14 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" №1706-VII встановлено, що внутрішньо переміщені особи користуються тими ж правами і свободами відповідно до Конституції, законів та міжнародних договорів України, як і інші громадяни України, що постійно проживають в Україні. Забороняється їх дискримінація при здійсненні ними будь-яких прав і свобод на підставі, що вони є внутрішньо перемішеними особами.

Відповідно до приписів ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 року №1382-IV громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Зі змісту наказу начальника Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради від 06.06.2018 №46, яким також скасовано довідку позивача про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи вбачається, що довідку скасовано на підставі пп. 5, п.1 ст. 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", п. 3, 4, 6, 7, 8, 9 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем фактичного проживання/перебування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 №365.

При цьому, зі змісту норми пп. 5 ч.1 ст. 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" вбачається, що підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа подала завідомо недостовірні відомості.

До суду не надано доказів подання позивачем завідомо недостовірних відомостей.

Щодо наданого до суду представником відповідача Управління праці та соціального захисту населення копії листа Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова від 24.05.2018 №11292/30-02/, відповідно до якого направлено перелік осіб, які відповідно до інформації з Інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон "Аркан" та понад 60 днів перебувають на непідконтрольній території України, серед яких є позивач, суд зазначає, що такий лист не може вважатися судом належною інформацією, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа подала завідомо недостовірні відомості, оскільки лист не містить в собі жодних відповідних даних.

Таким чином, оскаржуваний наказ є таким, що порушує права позивача.

Суд зазначає, що оскаржуваним позивачем наказом начальника Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Московського району Харківської міської ради від 06.06.2018 №46 "Про скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи" скасовано 381 довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, в тому числі скасовано довідку від 29.01.2018 №, видану на ім'я ОСОБА_1 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Оскільки наказ начальника Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради від 06.06.2018 №46 прийнято у відношенні 381 особи в тому числі стосовно позивача, тому оскаржуваний наказ є протиправним та підлягає скасуванню лише в частині, яка стосується позивача, а саме: скасування довідки від 29.01.2018 №, виданої на ім'я ОСОБА_1 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, в іншій частині в задоволенні позовних вимог про скасування вказаного наказу належить відмовити.

Щодо позовних вимог про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова відновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.05.2018, суд зазначає наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1058- ІV).

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Статтею 49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Перелік підстав припинення виплати пенсії, визначений ч. 1 ст. 49 Закону № 1058-IV, є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, передбачених законом.

Отже, з аналізу вищенаведених норм чинного законодавства вбачається, що УПФ має право припинити виплату пенсії особі виключно з підстав передбачених законом, про що приймає вмотивоване рішення.

Суд звертає увагу, що протокол комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, не є таким рішенням у розумінні частини першої статті 49 Закону № 1058-IV.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № К/9901/168/17 № 243/6956/17, висновок якого суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (частина 5 статті 242 КАС України).

Разом з цим, суд зазначає, що позивачу призупинено нарахування та виплату пенсії з 01.06.2018, в той час як в позовній заяві представник позивача, ОСОБА_1 - ОСОБА_3, просить відновити нарахування та виплату пенсії позивачу з 01.05.2018.

Оскільки позивачу пенсія до 01.06.2018 виплачувалася, то відсутні підстави для задоволення позовних вимог про нарахування та виплату пенсії з 01.05.2018 по 01.06.2018.

Щодо скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи суд зазначає, що скасування такої довідки саме по собі не може бути підставою для припинення виплати пенсії.

Пункт 5 частини першої статті 49 Закону № 1058-VI, з огляду на приписи Закону № 1706-VII, не може бути застосований, оскільки цей пункт відсилає виключно до випадків, передбачених законом, тобто, вказані правовідносини не можуть бути врегульовані іншими нормативно-правовими актами, зокрема, постановами Кабінету Міністрів України, які відносяться до підзаконних нормативних актів.

Більш того, згідно ч. 2 ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі №428/6624/17 (адміністративне провадження № К/9901/3256/17), висновок якого суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (частина 5 статті 242 КАС України).

За таких обставин, припинення виплати пенсії позивачу є безпідставним, а позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню - з 01.06.2018.

Щодо позовних вимог про скасування постанови начальника Харківського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області від 07.06.2018 №2052/27316/8682/18 про припинення страхових виплат ОСОБА_1 та зобов'язання відновити нарахування та виплату страхових виплат з 01.06.2018, суд враховує таке.

Гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання визначені Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування", пунктом третім розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1105-XIV встановлено, що особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам (громадянам України, які переселилися з тимчасово окупованої території, території проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації) визначаються Кабінетом Міністрів України.

Статтею третьою Закону №1105-XIV визначені принципи, на яких здійснюється соціальне страхування, зокрема законодавчого визначення умов і порядку здійснення соціального страхування; державних гарантій реалізації застрахованими особами своїх прав (пп. 1, 3 ч. 1 ст. 3).

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону №1105-XIV страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються: 1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого; 3) якщо з'ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку; 4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми; 5) якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов'язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню; 6) в інших випадках, передбачених законодавством.

У відзиві на позов відповідач обґрунтовує свою позицію з посиланням на Закон України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20.10.2014 №1706-VII, а також на постанову Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 №365 "Про деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" (далі - постанова №365) та постанову правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 11.12.2014 № 20 "Про затвердження Порядку надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення антитерористичної операції" (далі - Порядок №20).

Зокрема, у разі отримання інформації з Єдиної інформаційної бази даних про взяття на облік осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, про закінчення строку дії довідки про взяття на облік, її скасування або про відмову у продовженні строку дії такої довідки робочий орган виконавчої дирекції Фонду за фактичним місцем проживання (перебування) особи, яка тимчасово переміщена, припиняє нарахування і фінансування страхових виплат та страхових витрат на медичну і соціальну допомогу (абз. 3 п. 2 Порядку №20).

Як встановлено судом, страхові виплати ОСОБА_1 припинено у зв'язку із скасуванням дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи .

Водночас, ч. 1 ст. 46 Закону №1105-XIV такої підстави для припинення страхових виплат не встановлено.

Підзаконні нормативно-правові акти, на які посилається відповідач, не є законами, а тому не можуть змінювати в бік звуження права громадян, які встановлено нормативно-правовими актами вищої юридичної сили.

Відповідно до ч. 7 ст. 47 Закону №1105-XIV, якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв'язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України "Про оплату праці".

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо припинення страхових виплат є протиправними, суперечать чинному національному законодавству, а тому адміністративний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в частині скасування спірної постанови та поновлення страхових виплат.

Окрім визначеного, суд звертає увагу на наступне.

За приписами статті 6 КАС України, суд при вирішення справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Пічкур проти України", яке набрало статусу остаточного 07 лютого 2014 року, право на отримання пенсії як таке стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України (пункт 51 цього рішення). У пункті 54 вказаного рішення суд зазначив, що наведених вище міркувань Європейському суду з прав людини достатньо для висновку про те, що різниця в поводженні, на яку заявник скаржився, порушувала статтю 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечено без дискримінації за будь-якою ознакою статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У рішенні від 08 липня 2004 року "Ілашку та інші проти Молдови та Росії", ЄСПЛ, задовольняючи позов щодо Молдови, визнав, що Уряд Молдови, який є єдиним законним Урядом Республіки Молдова за міжнародним правом, не здійснював влади над частиною своєї території, яка перебуває під ефективним контролем "Молдавської Республіки Придністров'я". Однак, навіть за відсутності ефективного контролю над Придністровським регіоном, Молдова все ж таки має позитивне зобов'язання за статтею 1 Конвенції вжити заходів, у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права, для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників.

Як вже зазначалось судом вище, рішення Європейського суду з прав людини є джерелом права та обов'язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції, суди при розгляді справ зобов'язані враховувати практику ЄСПЛ, у тому числі і рішення в справах "Пічкур проти України", "Ілашку та інші проти Молдови та Росії" як джерело права відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-ІV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що припинення виплати пенсії та страхових виплат позивачу було здійснено не у спосіб, передбачений Законом № 1058-IV, а з точки зору положень статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод мало місце втручання у право власності позивача, і таке втручання не було законним.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах Верховний Суд сформулював раніше, зокрема, у постановах від 13 березня 2018 року (справа № 235/4162/17), 20 березня 2018 року (справа № 234/2389/17), а також у рішенні від 03 травня 2018 року у зразковій справі № 805/402/18 (провадження № Пз/9901/20/18).

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Щодо вимоги позивача про звернення рішення суду в частині присудження виплати пенсії та страхових виплат в межах суми стягнення за один місяць до негайного виконання, суд зазначає наступне.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 371 КАС України передбачено негайне виконання рішення суду щодо присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки, присуджені позивачу виплати є періодичними та здійснюються з Державного бюджету України, рішення підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення пенсії та страхових виплат за один місяць.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-262, 293, 295, п.п.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, РНОКПП: НОМЕР_1) до Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Московського району Харківської міської ради (, 61121, місто Харків, пр. Тракторобудівників, б. 144), Управління Пенсійного фонду України у Московському районі м.Харкова (вул. Валентинівська, 22Б, м. Харків, 61170, ), Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області (код ЄДРПОУ: 200, місто Харків, м-н Конституції, б. 1, Палац праці, 3 під-д, 4 пов. в особі: відокремленого підрозділу - Харківського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області (код ЄДРПОУ ВП: 001, місто Харків, пр-т Гагаріна, б. 1, пов.3) про скасування наказу та постанови, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Скасувати наказ начальника Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Московського району Харківської міської ради від 06.06.2018 №46 в частині скасування Довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 29.01.2018 № , виданої на ім'я ОСОБА_1.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова () відновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1) з 01.06.2018.

Скасувати постанову начальника Харківського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області від 07.06.2018 №2052/27316/8682/18 про припинення страхових виплат ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1)

Зобов'язати Харківське міське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області відновити нарахування та виплату страхових виплат ОСОБА_1 - з 01.06.2018.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду в частині виплати ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) пенсії та страхових виплат у межах суми стягнення за один місяць звернути до негайного виконання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 09 листопада 2018 року.

Суддя Білова О.В.