Справа № 1340/3751/18
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2018-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1340/3751/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

секретар судового засідання Жовковська Ю.В.

з участю представників

від позивача ОСОБА_1,

від відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові справу за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_3 до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження, -

В С Т А Н О В И В :

фізична особа підприємець ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження від 04.07.2018 року за №260 «Про демонтаж тимчасової споруди на вул.Тракт Глинянський 147-а».

Аргументами позовних вимог є те, що у 2010 році позивач отримала усю дозвільну документацію для встановлення споруди і тоді ж було проведено монтажні роботи та збудовано МАФ (магазин). В збудованому магазині нею здійснюється підприємницька діяльність. Уся підприємницька діяльність здійснюється виключно у правовому полі і за наявності усіх дозволів та ліцензій для її здійснення. Оскільки, поряд з іншою продукцією у магазині проводиться реалізація алкогольних виробів, то у позивача наявна відповідна ліцензія на продаж алкоголю. Також, позивач стверджує, що вона на законних підставах користується земельною ділянкою. Таким чином, позивач вважає, що розпорядження відповідача від 04.07.2018 року за №260 «Про демонтаж тимчасової споруди на вул.Тракт Глинянський 147а» винесене з порушенням законодавства, а відтак є протиправним та підлягає скасуванню.

Представник позивача дав аналогічні пояснення, просить позов задоволити.

Відповідач у відзиві на адміністративний позов наводить такі аргументи. Зокрема, зазначає, що керуючись ухвалою Львівської міської ради від 23.04.2015 року за № 4526 «Про затвердження Положення про порядок розміщення тимчасових розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові та Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові», ухвалою Львівської міської ради від 02.03.2017 року за №1568 «Про продовження терміну здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м.Львова», п.4.24 Положення про Личаківську районну адміністрацію та її структуру, затвердженим рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради за № 977 від 01.11.2016 року Личаківською районною адміністрацією було видано розпорядження за № 260 від 04.07.2018 року Про демонтаж тимчасової споруди на вул. Тракт Глинянський, 147-а». Так, в п.1 вказаного розпорядження визнано, що тимчасова споруда, площею 30,0 кв.м., встановлена фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 на вул.Тракт Глинянський,147а у м.Львові на земельній ділянці площею 38,0 кв.м. підгялає демонтажу у звязку із закінченням терміну дії договору оренди земельної ділянки та паспорту привязки. При цьому, стверджує відповідач, позивачем не надано жодних документів, які б спростувати факт самовільного встановлення тимчасової споруди на вул.Тракт Глинянський,147 а у м.Львові.

Представник відповідача дав аналогічні пояснення, просить у задоволенні позову відмовити повністю.

27.08.2018 року було відкрито загальне позовне провадження у даній справі.

18.10.2018 року ухвалою занесеною у протокол судового засідання закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, судом встановлені такі обставини.

Личаківською районною державною адміністрацією Львівської міської ради було прийнято розпорядження від 04.07.2018 року за №260 «Про демонтаж тимчасової споруди на вул.Тракт Глинянський 147-а», яким визнано те, що тимчасова споруда, площею 30,0 кв.м. встановлена фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 на вул.Тракт Глинянський, 147а у м.Львові на земельній ділянці площею 38,0 кв.м., підлягає демонтажу у звязку із закінченням терміну дії договору оренди земельної ділянки та паспорту привязки.

Не погодившись із зазначеним актом індивідуальної дії позивач оскаржив його до суду.

Наведене вказує на те, що змістом спірних правовідносин є дотримання порядку розміщення тимчасових розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року за №280/97-ВР, з наступними змінами та доповненнями, акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. Місцеві органи виконавчої влади, підприємства, установи та організації, а також громадяни несуть встановлену законом відповідальність перед органами місцевого самоврядування за заподіяну місцевому самоврядуванню шкоду їх діями або бездіяльністю, а також у результаті невиконання рішень органів та посадових осіб місцевого самоврядування, прийнятих у межах наданих їм повноважень.

Як передбачено ч.2 ст.28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року за №3038-VI, з наступними змінами та доповненнями, тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності визначений Порядком розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові, затвердженим ухвалою Львівської міської ради від від 23.04.2015 року за №4526.

Згідно з визначень п.1.3 даного Порядку, самовільно встановлена тимчасова споруда тимчасова споруда, яка встановлена за відсутності одного із документів, передбачених цим Положенням: ухвали міської ради, договору оренди земельної ділянки чи договору оренди окремих конструктивних елементів благоустрою, паспорту привязки ТС.

Пунктом 2.1 цього ж Порядку визначено, що розміщення тимчасових споруд здійснюється замовником відповідно до паспорту привязки, плану земельної ділянки та договору окремих конструктивних елементів благоустрою. Місце встановлення тимчасових споруд повинно відповідати адресі, вказаній у паспорті привязки, та плану земельної ділянки або схемі привязки.

Судом встановлено, що згідно з ухвали Львівської міської ради від 02.03.2017 року за №1568 «Про продовження терміну здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м.Львова» тимчасова споруда фізичної особи підприємця ОСОБА_3, розміщена за адресою вул.Тракт Глинянський, 147-а, не увійшла у Комплексну схему розміщення тимчасових споруд як частина Програми комплексного благоустрою міста.

В матеріалах справи наявний Договір оренди землі, укладений 15.10.2008 року між Львівською міською радою (орендодавець) та фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 (орендар), відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться у м.Львові на вул.Тракт Глинянський, 147-а для обслуговування павільйону.

Згідно з п.8 вказаного Договору, договір укладено до 31.12.2008 року. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

В той же час, як вбачається з Додаткової угоди (договору) до договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого у Львівській міській раді 06.04.2009 року за №Л-075 із змінами зареєстрованими у Львівській міській раді 28.08.2014 року за №Л-1949, пункт 8 договору викладено у наступній редакції: «Договір укладено терміном до 30.12.2016 року».

При цьому, посилання позивача на те, що договір оренди земельної ділянки пролонгований до 18.12.2018 року, не беруться до уваги оскільки не підтверджені належними та достатніми доказами, зокрема відповідною Додатковою угодою до договору оренди землі про його поновлення, як передбачено ст.33 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 року за №161-XIV, з наступними змінами та доповненнями.

Як вбачається з Паспорта привязки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності від 14.09.2015 року за №153, даний паспорт дійсний до 30.12.2016 року.

Інших документів, які б підтверджували строк дії паспорту після 30.12.2016 року, в матеріалах справи немає.

Більше того, позивач допитана в судовому засіданні в якості свідка пояснила, що вона зверталась про продовження договору оренди землі, однак, документів які вказували на його продовження суду не надала.

Відповідно до вимог ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивачем не надано належних та достатніх доказів, які б спростовували обставини закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки та строку дій Паспорта привязки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем правомірно та у відповідності до вимог Порядку розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові було прийнято розпорядження від 04.07.2018 року за №260 «Про демонтаж тимчасової споруди на вул.Тракт Глинянський 147-а».

При цьому, судом не беруться до уваги аргументи позивача оскільки спростовуються викладеним.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Щодо судових витрат, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такі належить присудити з позивача.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 14 листопада 2018 року.

Суддя Мартинюк В.Я.