Справа № 620/3477/18
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2018-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2018 року м. Чернігів Справа № 620/3477/18

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.,

за участі секретаря - Гайдука С.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1І.) 22.10.2018 звернувся до суду з адміністративним позовом до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України (далі Чернігівське ОУПФ) та просить:

- скасувати рішення відповідача від 06.08.2018 № 18759/06 про відмову в призначенні йому пенсії за віком відповідно до Закону України ''Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування'' згідно поданої заяви від 19.04.2018;

- зобов'язати відповідача призначити йому пенсію за віком відповідно до Закону України ''Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування'' згідно поданої заяви від 19.04.2018, зарахувавши до загального трудового стажу роботи періоди роботи на Державному унітарному підприємстві Автокомбінат ''Мосавтосантранс'' Автобаза №2 Комітету охорони здоров'я міста Москви на посаді водія І класу з 16.12.1994 по 22.06.1999.

Позов мотивовано тим, що належним чином оформленими документами (дублікатом трудової книжки, довідками) підтверджується факт його роботи на Державному унітарному підприємстві Автокомбінат ''Мосавтосантранс'' Автобаза №2 Комітету охорони здоров'я міста Москви протягом спірного періоду, тому відповідач протиправно не врахував останній до загального трудового стажу та, відповідно, відмовив у призначенні пенсії за віком згідно поданої заяви від 19.04.2018.

Крім того, зазначив, що Чернігівське ОУПФ будь-яким чином та у будь-який спосіб не повідомляло його про необхідність подання додаткових документів для призначення пенсії за віком. У розписці-повідомленні до заяви від 19.04.2018 у переліку документів, яких недостатньо для призначення пенсії, містяться записи про те, що обовязковим документом має бути документ про стаж роботи та довідка про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000. Однак, підпис позивача, який би свідчив про повідомлення його відповідачем про вказані обставини, у відповідній графі відсутній.

Ухвалою судді від 24.10.2018 відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Також, надано відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі на надання відзиву на позов.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні. У встановлений ухвалою суду строк надав відзив на позов, в якому зазначив, що ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на підставі Закону України ''Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування'', оскільки на дату звернення (19.04.2018) у нього був відсутній необхідний страховий стаж. Крім того, наданий дублікат трудової книжки неналежно оформлений, а саме: на титульному аркуші міститься виправлення (в даті народження ОСОБА_1І.) з порушенням встановленого Порядку, тому, на переконання пенсійного органу, період роботи позивача з 16.12.1994 по 22.06.1999 не підтверджується.

У судовому засіданні позивач надав відповідь на відзив, в якій просив позовні вимоги задовольнити, враховуючи обставини та обґрунтування викладені в позовній заяві.

Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, свідків, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов має бути задоволений в повному обсязі, враховуючи таке.

Судом з трудової книжки позивача від 26.03.1981 серії БТ-І №5410407 (а.с. 19-20) встановлено, що ОСОБА_1 був зайнятий такою трудовою діяльністю, з якої обраховується страховий стаж:

- з 03.01.1977 по 17.07.1981 на Автозаводі тресту «Чернігівводстрой»;

- з 27.07.1981 по 24.03.1981 на Ремонтно-будівельній конторі Чернігівського ОУП;

- з 14.05.1982 по 17.01.1989 на ПОТ «Чернігівтранссільхозтехніка»;

- з 18.01.1989 по 17.03.1995 на Чернігівській станції швидкої медичної допомоги.

Відповідно до довідки Управління охорони здоровя Чернігівської міської ради від 27.09.2018 № 01-24/1400 позивач в період роботи на Чернігівській станції швидкої медичної допомоги з 17.12.1994 по 19.03.1995 знаходився у відпустці без збереження заробітної плати (наказ від 01.12.1994 № 136) (а.с. 21).

Як пояснив в судовому засіданні позивач, у звязку з відсутністю роботи він був змушений виїхати на роботу до м. Москви, де в період з 16.12.1994 по 22.06.1999 працював на посаді водія на автобазі №2 Автокомбінату ''Мосавтосантранс'', що підтверджується записами в дублікаті трудової книжки від 16.12.1994 серії АТ-VII №6572545 (а.с. 22-24) та обліковою карткою члена профспілки (а.с. 25).

Судом встановлено, що 19.04.2018 ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського ОУПФ із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (а.с. 15).

Відповідно до розписки-повідомлення №3361 позивачем до заяви було додано: довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; заяву про призначення пенсії, паспорт, трудову книжку (2 шт.); диплом (свідоцтво, атестат) про навчання; заяву про спосіб виплати пенсії; фотокартку. При цьому, відповідачем запропоновано додатково надати ОСОБА_1 для призначення пенсії документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 та довідку про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000.

Крім того, Чернігівським ОУПФ, з метою підтвердження стажу роботи позивача на автобазі №2 Автокомбінату ''Мосавтосантранс'' згідно договорів з 16.12.1994 по 22.06.1999, до Державного закладу Головного управління ПФ РФ №7 по м. Москві та Московській області (Управління з прийому населення) було направлено запити, в яких відповідач просив надати уточнюючу довідку щодо періодів роботи ОСОБА_1 (20.01.1958 р.н.) на вказаній базі. Крім того, просив надати довідку про заробітну плату позивача за вказаний період і довідку про перейменування (реорганізацію) автобази, якщо таке мало місце (а.с. 17, 18).

Як вбачається з національного паспорту серії НМ №468643, станом на день звернення ОСОБА_1 до Чернігівського ОУПФ із заявою про при призначення пенсії за віком (19.04.2018), позивачу виповнилось повних 60 років (20.01.1958 р.н.) (а.с. 12-13).

Листом від 06.08.2018 за № 18759/06 відповідач повідомив, що Чернігівським ОУПФ прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (а.с. 26), оскільки за наданими документами і даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, у позивача відсутній достатній страховий стаж, що дає право на призначення пенсії за віком, а саме: 22 роки 3 місяці 14 днів. До страхового стажу не враховані періоди роботи на автобазі №2 Автокомбінату ''Мосавтосантранс'' згідно із записами у дублікаті трудової книжки, оскільки мають місце виправлення в даті народження, яке не оговорене належним чином (не вказано на підставі яких документів проведено виправлення), не оговорене виправлення дати звільнення з роботи (запис №6). Не зрозуміло, чому дата заповнення дубліката трудової книжки проставлена 16.12.1994, якщо періоди роботи зазначені після цієї дати. Також зазначено, що станом на день прийняття відповідачем рішення про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповіді на запити від Державного закладу Головного управління ПФ РФ №7 по м. Москві та Московській області (Управління з прийому населення) ним отримано не було.

Вважаючи вказану відмову Чернігівського ОУПФ протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг, врегульовано Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058; в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 9 Закону №1058 в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Статтею 10 Закону №1058 встановлено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону №1058 починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років.

Згідно із частиною першою статті 24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 4 вказаної статті Закону №1058 передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пунктом 16 Прикінцевих положень Закону №1058 встановлено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

В свою чергу, відповідно до статті 56 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі Закон №1788) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також, зокрема, будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в'язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Згідно статті 62 Закону №1788 та частини першої статті 48 Кодексу законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 2 Розділу 2 «Заповнення трудових книжок» Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58 передбачено, що до трудової книжки вносяться, в тому числі, відомості про працівника: прізвище, ім'я та по батькові, дата народження

Відповідно до пункту 2.14 Порядку, зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім'я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім'я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.

Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім'я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи і печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів

Згідно із пунктом 2.27 Порядку запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер.

Одночасно, відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі Порядок №637; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 17 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв'язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Як встановлено судом у дублікаті трудової книжки серії АТ-VII №6572545, виданої 16.12.1994 на ім'я ОСОБА_1, вказано дату народження позивача «20.01.1958». При цьому, у вказаній даті міститься виправлення шляхом зміни місяця народження із «02» на «01». Суд звертає увагу, що виправлення завірено підписом уповноваженої особи та печаткою відділу кадрів автобази №2 Автокомбінату ''Мосавтосантранс'' (а.с. 22).

Крім того, у дублікаті трудової книжки містяться записи, в тому числі, про прийняття ОСОБА_1 на роботу з 16 грудня 1995 року на автобазу №2 Автокомбінату ''Мосавтосантранс'' та про звільнення його з 04 липня 1996 року. В даті звільнення міститься виправлення у зазначенні числа з «16» на «04» та місяця з «06» на «07», шляхом дописки відповідних елементів поверх першого числа.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 55-60), які знають позивача по спільній роботі водіями на швидкій медичній допомозі у м. Чернігові та на автобазі №2 Автокомбінату ''Мосавтосантранс'', перебуваючи під присягою та будучи попередженими про дачу завідомо неправдивих свідчень, підтвердили факт роботи ОСОБА_1 на вказаній автобазі №2 протягом 1995 року.

Крім того, архівною довідкою від 31.08.2018 №86004/1/2, виданою Державним казенним закладом «Центральний архів медичних документів м. Москви», підтверджено, що в архівних документах фонду Державного унітарного підприємства Автокомбінату санітарного транспорту «Мосавтосантранс» автобази №2 Департаменту охорони здоровя м. Москви в наказах, особових рахунках по заробітній платі на працівників за 1994-1999 роки наявні дані про трудовий стаж ОСОБА_1 (1958 р.н.) за вказаний період (а.с. 52). Зокрема, щодо спірної дати звільнення зазначено: «уволен 04.07.1996 с должности водителя 1 а/к по п. 2 ст. 29 КЗоТ РФ (окончание срочного договора) (приказ № 358 от 02.07.1996)».

Також Державним казенним закладом «Центральний архів медичних документів м. Москви» видано архівну довідку від 31.08.2018 №85999/1/2, в якій відображено фактичну суму заробітку ОСОБА_1 (1958 р.н.) (в рублях і копійках в грошових одиницях Російської Федерації) протягом спірного періоду (а.с. 53). У вказаній довідці, крім іншого, наявна інформація про утримання з позивача податку на прибуток та внесків до Пенсійного фонду Російської Федерації згідно встановлених тарифів.

Факт роботи ОСОБА_1 на автобазі №2 Автокомбінату ''Мосавтосантранс'' також підтверджується особовою карткою члена профспілки (а.с. 25).

Суд звертає увагу, що на запити Чернігівського ОУПФ, Державним закладом Головним управлінням Пенсійного фонду Російської Федерації №7 по м. Москві та Московській області (Управління призначення, перерахунку, виплати пенсій, ЕДВ та інших соціальних виплат) надано архівні довідки від 27.06.2018 №58602/1 та №58602/2 (отримані відповідачем 01.09.2018, відповідно до пояснень представника відповідача), які містять аналогічну з вищевказаними архівними довідками інформацію щодо наявності (підтвердження) трудового стажу ОСОБА_1 (1958 р.н.) за періоди роботи на автобазі №2 Автокомбінату ''Мосавтосантранс'' (а.с. 27, 28).

Верховний Суд у постановах від 24 травня 2018 року у справі №490/12392/16-а (провадження №К/9901/2310/18) та від 04 вересня 2018 року у справі № 423/1881/17 (провадження №К/9901/22172/18) висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Враховуючи наведене та те, що зібраними у справі доказами і свідками підтверджено період роботи ОСОБА_1 на автобазі №2 Автокомбінату ''Мосавтосантранс'' з 16.12.1994 по 22.06.1999, суд вважає, що останній має бути зарахований до загального трудового стажу роботи позивача. Таким чином, страховий стаж роботи позивача (відповідно до вищевказаних висновків) складає 26 років 9 місяців 21 день (22 роки 3 місяці 14 днів (згідно даних системи персоніфікованого обліку) + 4 роки 6 місяців 7 днів), що є достатнім для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до положень Закону №1058.

Щодо моменту з якого необхідно призначити пенсію позивачу, суд зазначає таке.

Згідно вимог частини першої статті 45 №1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

В свою чергу, пунктом 1 частини першої вказаної статті Закону №1058 передбачено, що пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до запису в національному паспорті ОСОБА_1, позивач народився 20.01.1958, тобто станом на день звернення до Чернігівського ОУПФ із заявою про призначення пенсії йому виповнилось повних 60 років. При цьому, вказана заява подана відповідачу в межах строку, встановленого частиною першою статті 45 Закону №1058 (19.04.2018), тому пенсія ОСОБА_1 повинна бути призначена із врахуванням вказаних обставин.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, вул. Сосницька, 67, м. Чернігів, 14000) до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України (, просп. Миру, 44, м. Чернігів, 14000) про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України від 06.08.2018 № 18759/06 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком відповідно до Закону України ''Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування'' згідно поданої заяви від 19.04.2018.

Зобов'язати Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України ''Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування'', зарахувавши до загального трудового стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи на Державному унітарному підприємстві Автокомбінат ''Мосавтосантранс'' Автобаза №2 Комітету охорони здоров'я міста Москви на посаді водія 1 класу з 16.12.1994 по 22.06.1999.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту. Апеляційна скарга, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII ''Перехідні положення'' Кодексу адміністративного судочинства України, подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 13 листопада 2018 року.

Суддя С.В. Бородавкіна