Справа № 804/4817/18
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 жовтня 2018 року Справа № 804/4817/18
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кадникова Г.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань праці про скасування наказу,
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправними та скасування наказу Державної служби України з питань праці (далі - Держпраці, відповідач) №34-кт від 20.06.2018р. про застосування щодо нього дисциплінарного стягнення.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що неознайомлений з висновком дисциплінарного провадження, вважає оспорюваний наказ формальним, звертає увагу, що дисциплінарною комісією Держпраці невжито всебічних заходів при прийнятті висновку та не враховано його письмові пояснення.
Ухвалою суду від 03.07.2018 р. позовну заяву залишено без руху для усунення виявлених недоліків.
25.07.2018 позивачем усунуто недоліки позовної заяви.
Ухвалою суду від 30.07.2018р. справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.
27.08.2018р. відповідач надав письмовий відзив на позов, який долучено до матеріалів справи. За змістом відзиву відповідач заперечує проти позовних вимог.
В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначив, що позивач не звертався до секретаря дисциплінарної комісії для ознайомлення із матеріалами дисциплінарної справи, відмовився надавати пояснення голові Держпраці відповідно до ст.75 Законом України «Про державну службу», про що 20.06.2018 р. складено акт. Підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення стала службова записка заступника начальника управління - начальника відділу нормативно-правового забезпечення управління юридичного забезпечення Держпраці та проведення службового розслідування.
Суд, розглянувши та вивчивши подані документи і матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів справи,11.04.2016 року по теперішній час ОСОБА_1 працює на посаді начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (а.с.73).
Наказом Держпраці №34-кт від 20.06.2018р. до ОСОБА_1 було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за неналежне виконання посадових обов'язків.
Не погоджуючись зі зазначеним наказом, позивач оскаржив його в судовому порядку.
З матеріалів справи вбачається, що підставою відкриття дисциплінарного провадження стала службова записка заступника начальника управління - начальника відділу нормативно-правового забезпечення управління юридичного забезпечення Держпраці (38-48, 74-79).
У зв'язку з чим, від позивача головою дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Держпраці витребувані пояснення (а.с.37).
Позивачем відповідні пояснення надані (а.с.49-54, 114-116).
Відповідачем 13.06.2018 р. складено висновок про наявність підстав для застосування до начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області ОСОБА_1, за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого п.5 ч.2 ст.65 Закону України «Про державну службу», а саме: неналежне виконання посадових обов'язків (неналежне забезпечення і контроль ефективності роботи відділу юридичного забезпечення), дисциплінарного стягнення, передбаченого п.2 ч.1 ст.66 Закону України «Про державну службу» у вигляді оголошення догани (а.с.80-85).
Головою дисциплінарної комісії внесено подання Голові Держпраці про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності (а.с.86-91).
Наказом Держпраці №34-кт від 20.06.2018р. до ОСОБА_1 було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за неналежне виконання посадових обов'язків (а.с.8).
Розглядаючи спір по суті, суд виходить з наступного.
Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сферах, зокрема, промислової безпеки, охорони праці, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю згідно "Положення про Державну службу України з питань праці", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 (далі - Положення № 96).
Згідно підпункту 6 пункту 5 Положення № 96 Держпраці з метою організації своєї діяльності контролює та координує діяльність територіальних органів Держпраці, надає їм методичну та практичну допомогу в організації роботи, перевіряє її виконання.
Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 7 Положення № 96).
Згідно пункту 11 Положення № 96 Голова Держпраці, зокрема:
- очолює Держпраці, здійснює керівництво її діяльністю, представляє Держпраці у відносинах з іншими органами, підприємствами, установами та організаціями в Україні та за її межами;
- вирішує в установленому порядку питання щодо заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності державних службовців та працівників апарату Держпраці, керівників територіальних органів Держпраці, присвоює їм ранги державних службовців (якщо інше не передбачено законом) (підпункт 21);
- дає у межах повноважень обов'язкові до виконання державними службовцями і працівниками апарату Держпраці, її територіальними органами доручення (підпункт 23).
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, врегульовано Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII).
Відповідно до частини другої статті 6 Закону № 889-VIII керівники структурних підрозділів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та інших державних органів, керівники територіальних органів цих державних органів та їх структурних підрозділів віднесені до категорії "Б" посад державної служби.
Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов'язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.
Згідно з підпунктом 7, 8 частини першої статті 8 Закону № 889-VIII державний службовець зобов'язаний, зокрема:
- сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов'язки;
- виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України.
Відповідно до частин першої та другої статті 9 "Підпорядкування державного службовця та виконання наказу (розпорядження), доручення" Закону № 889-VIII:
- державний службовець під час виконання посадових обов'язків діє у межах повноважень, визначених законом, і підпорядковується своєму безпосередньому керівнику або особі, яка виконує його обов'язки;
- державний службовець зобов'язаний виконувати накази (розпорядження), доручення керівника, видані в межах його повноважень, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.
Згідно частини третьої статті 9 Закону № 889-VIII наказ (розпорядження), доручення має містити конкретне завдання, інформацію про його предмет, мету, строк виконання та особу, відповідальну за виконання. Наказ (розпорядження) має бути письмовим, а доручення може бути письмовим або усним.
Державний службовець у разі виникнення у нього сумніву щодо законності виданого керівником наказу (розпорядження), доручення повинен вимагати його письмового підтвердження, після отримання якого зобов'язаний виконати такий наказ (розпорядження), доручення. Одночасно з виконанням такого наказу (розпорядження), доручення державний службовець зобов'язаний у письмовій формі повідомити про нього керівника вищого рівня або орган вищого рівня. У такому разі державний службовець звільняється від відповідальності за виконання зазначеного наказу (розпорядження), доручення, якщо його буде визнано незаконним у встановленому законом порядку, крім випадків виконання явно злочинного наказу (розпорядження), доручення (частина шоста статті 9 Закону № 889-VIII).
Відповідно до частини першої та четвертої статті 63 Закону № 889-VIII керівник державної служби несе відповідальність за неналежний рівень службової дисципліни і здійснює повноваження щодо притягнення державних службовців до дисциплінарної відповідальності. Керівник державної служби, який в установленому цим Законом порядку не вжив заходів для притягнення підпорядкованого йому державного службовця до дисциплінарної відповідальності за вчинений дисциплінарний проступок, а також не подав матеріали про вчинення державним службовцем адміністративного проступку, корупційного або пов'язаного з корупцією правопорушення, злочину до органу, уповноваженого розглядати справи про такі правопорушення, несе відповідальність згідно із законом.
За невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, визначених Законом № 889-VIII та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому Законом № 889-VIII. Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом (стаття 64 Закону № 889-VIII).
Підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення (частина перша статті 65 Закону № 889-VIII).
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 65 Закону № 889-VIII дисциплінарними проступками є невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.
Види дисциплінарних стягнень та загальні умови їх застосування визначені статтею 66 Закону № 889-VIII.
До державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: зауваження, догана, попередження про неповну службову відповідність, звільнення з посади державної служби.
Згідно частини третьої статті 65 Закону № 889-VIII у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктом 5 частини другої статті 65 цього Закону, суб'єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.
За кожний дисциплінарний проступок до державного службовця може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.
Дисциплінарні провадження ініціюються суб'єктом призначення.
Дисциплінарні стягнення накладаються (застосовуються) на державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б", зауваження - суб'єктом призначення, інші види дисциплінарних стягнень - суб'єктом призначення за поданням дисциплінарної комісії (стаття 68 Закону № 889-VIII).
З метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа. Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця (стаття 73 Закону № 889-VIII).
Дисциплінарна комісія розглядає дисциплінарну справу державного службовця, сформовану в установленому Законом № 889-VIII порядку.
Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб'єкта призначення.
Згідно частини одинадцятої статті 69 Закону № 889-VIII суб'єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов'язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.
Рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб'єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб'єкта призначення (стаття 77 Закону № 889-VIII).

Позивач є державним службовцем та займає посаду, віднесену до категорії "Б" посад державної служби.

Зі змісту висновку про наявність підстав для застосування до позивача за вчинення дисциплінарного проступкудисциплінарного стягненняу вигляді оголошення догани вбачається підстава - неналежне виконання посадових обов'язків, яка виразилась у неналежному забезпеченні і контролі ефективності роботи відділу юридичного забезпечення.

Проте, позивачем доведено відповідачу інформацію про неукомплектованість штату юридичного відділу, з чим і переважно пов'язане навантаження та впливає на виконання обов'язків юридичного відділу (а.с.49-54, 114-116).

Відзив відповідача за своїм змістом є аналогічним висновку про наявність підстав для застосування до позивача за вчинення дисциплінарного проступкудисциплінарного стягненняу вигляді оголошення догани(а.с.80-85) та поданню про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності (а.с.86-91).

Проте, відповідачем ані у висновку, ані у поданні, рівно як і у відзиві не наведено обґрунтувань співрозмірності застосованого виду дисциплінарного стягнення вчиненому проступку. Також, відповідачем не доведено реагування на повідомлення позивача про неукомплектованість штату.

Як зазначено вище у рішенні, до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: зауваження, догана, попередження про неповну службову відповідність, звільнення з посади державної служби.

Відповідачем не доведено неможливість застосування до позивача більш м'якого виду покарання - зауваження.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідач по справі, як суб'єкт владних повноважень, не довів суду правомірність та законність своїх дій всупереч вимогам ч.2 ст.77 КАС України.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.139, 241-246, 250, 255, 252, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з питань праці про скасування наказу

Визнати протиправним та скасувати наказу Державної служби України з питань праці №34-кт від 20.06.2018р. "Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1"

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова