Справа № 2240/3043/18
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2018-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2240/3043/18
РІШЕННЯ

іменем України

08 листопада 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Майстера П.М.

за участю:секретаря судового засідання Нетичай Ю.В. представника позивача: ОСОБА_1, представника відповідача: ОСОБА_2,
розглянувши адміністративну справу за позовом Дочірнього підприємства "Хмельницький облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області від 08 серпня 2018 року №.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що оскаржуване рішення є протиправним, оскільки будь-яких правових підстав для його прийняття відповідачем не було.

Вказав, що відповідно до листа Державної фіскальної служби України №11356/7/99-99-14-03-03-17 від 05.05.2017 року "Про застосування строків давності при організації та проведенні документальних перевірок юридичних осіб" з 01 січня 2017 року набули чинності зміни внесені до ст.102 Податкового Кодексу України Законом України від 21.12.2016 року №1797-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні".

Відповідно до п.102.1 ст.102 Податкового кодексу України, контролюючий орган, крім випадків, визначених п.102.2 ст. 102 Кодексу, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до ст.39 Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної п.133.4 ст.133 Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше - за днем її фактичного подання.

Зазначив, що з 22.08.2016 по 19.09.2016 ГУ ДФС у Хмельницькій області було проведено документальну планову виїзну перевірку ДП "Хмельницький облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 по 30.06.2016, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 30.06.2016.

Зауважив, що відповідно до Акту перевірки №0089/22-01-14-02/31100492 від 18.10.2016 здійснювалась перевірка, в тому числі, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (єдиний внесок), за результатами якої порушень не встановлено.

Оскаржуване рішення відповідача від 08 серпня 2018 року № вважає протиправним, тому звернувся в суд з позовними вимогами про його скасування.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надавши суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що відповідно до п.8 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця.

Зазначив, що в термін визначений законодавством позивач не сплатив самостійно визначеного єдиного внеску, у зв'язку із чим виникла заборгованість.

Зауважив, що за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум, а також, що строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Вважає, що до позивача правомірно застосовано штрафні санкції за несвоєчасну сплату єдиного внеску, про що прийнято оскаржуване рішення № від 08.08.2018 року. Просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши належним чином зібрані докази по справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення спору по суті, приходить до висновків, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що Дочірнє підприємство "Хмельницький облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" зареєстроване як юридична особа, ідентифікаційний код 31100492, перебуває на обліку в органах державної фіскальної служби як платник податків та зборів.

Відповідачем 08 серпня 2018 року прийнято рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, за яким вирішено застосувати до Дочірнього підприємства "Хмельницький облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" штраф у розмірі 29356,46грн (20% з 01.01.2015) за період 2015 року (дата операції) 10.03.2015 - 21.02.2015 (10431,31грн), 04.02.2015 - 21.01.2015 (10769,36грн), 22.12.2017 - 21.12.2017 (122,27грн), 27.01.2015 - 21.01.2015 (8,28грн), 28.12.2017 - 21.12.2017 (8022,13грн), 24.02.2015 - 21.02.2015 (3,11грн).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наведене нижче.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.10 №2464-VI, зі змінами та доповненнями (далі - Закон №2464).

Відповідно до статті 1 Закону №2464, єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно з п.1 частини першої ст. 4 Закону №2464 платниками єдиного внеску є зокрема, підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

З огляду на вищезазначене, Дочірнє підприємство "Хмельницький облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" є страхувальником в розумінні Закону №2464 та платником єдиного внеску.

В силу п.1 ч.2 ст.6 Закону №2464, платник єдиного внеску зобов'язаний, серед іншого, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до пунктів 5, 8 статті 9 Закону №2464, сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь).

Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5 - 1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця.

Згідно до пункту 7 статті 9 Закону №2464, єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Відповідно до пункту 2 розділу IV Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 і зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07.05.15 за №508/26953) (далі - Інструкція №449) сплата єдиного внеску здійснюється за місцем обліку такого платника в національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на відповідні рахунки органів доходів і зборів, відкриті в органах Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства), для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь.

Відповідно до розділу VII Інструкції №449, за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов'язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.

Відповідно до частини 11 статті 25 Закону №2464, орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції, серед іншого, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується (ч.16 ст.25 Закону №2464).

Рішення про застосування штрафних санкцій за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску складається згідно з додатком 12 до Інструкції №449. Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи фіскального органу.

За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум (п.2 розділу VII Інструкції №449).

Із матеріалів справи судом встановлено, що розрахунок штрафної санкції згідно оскаржуваного рішення від 08 серпня 2018 року № здійснено на підставі даних інформаційної системи фіскального органу (інтегрована картка платника).

Так, судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що позивачем подано до контролюючого органу Звіт по єдиному соціальному внеску від 19.01.2015 реєстраційний №, та визначено загальну суму єдиного внеску, що підлягає сплаті в розмірі 53888,19 грн. Граничний термін сплати визначеного у Звіті внеску припадає на 20.01.2015.

Як вбачається з матеріалів справи, визначені у звіті від 19.01.2015 суми єдиного внеску позивачем сплачено згідно платіжного доручення №1 від 27.01.2015 в сумі 41,4 грн., та платіжного доручення №439 від 04.02.2015 на суму 58672 грн., чим порушено вимоги частини 8 статті 9 Закону.

В подальшому, позивачем подано до контролюючого органу Звіт по єдиному соціальному внеску від 20.02.2015 року реєстраційний №, та визначено загальну суму єдиного внеску, що підлягає сплаті - 52172,11 грн. Граничний термін сплати визначеного у вказаному Звіті внеску припадає на 20.02.2015.

Водночас, визначені у звіті від 20.02.2015 суми єдиного внеску позивачем сплачено згідно платіжного доручення № 5 від 24.02.2015 на суму 15,56 грн., та платіжного доручення № 474 від 10.03.2015 на суму 63200 грн., чим порушено вимоги частини 8 статті 9 Закону.

Також, 15.12.2017 позивачем до контролюючого органу подано Звіт по єдиному соціальному внеску реєстраційний №, та визначено загальну суму єдиного внеску, що підлягає сплаті у розмірі 43630,56 грн. Граничний термін сплати єдиного внеску припадає на 20.12.2017. Станом на 20.12.2017 у позивача рахувалася переплата в сумі 2908,54 грн., яка зарахована в рахунок сплати єдиного внеску.

Решта суми заборгованості по єдиному внеску в сумі 40722,02 грн. сплачено позивачем відповідно до платіжного доручення № 799 від 22.12.2017 на суму 611,35 грн. та платіжного доручення № 810 від 28.12.2017 на суму 52030 грн., тобто із пропуском граничного терміну сплати єдиного внеску.

Так, судом встановлено, що за даними інформаційної системи фіскального органу (інтегрована картка платника) Дочірнє підприємство "Хмельницький облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" у період 2015 року (дата операції) 10.03.2015 - 21.02.2015 (10431,31грн), 04.02.2015 - 21.01.2015 (10769,36грн), 22.12.2017 - 21.12.2017 (122,27грн), 27.01.2015 - 21.01.2015 (8,28грн), 28.12.2017 - 21.12.2017 (8022,13грн), 24.02.2015 - 21.02.2015 (3,11грн) несвоєчасно сплатило (несвоєчасно перерахувало) єдиний внесок, що і стало підставою прийняття оскаржуваного рішення від 08 серпня 2018 року №, у зв'язку з чим судом не береться до уваги посилання позивача як на підставу для скасування оскаржуваного рішення на не встановлення в акті перевірки від 18.10.2016 №0089/22-01-14-02/31100492 порушень правильності нарахування, обчислення та сплати позивачем єдиного внеску за вищевказані періоди.

Крім того, у пп. 3.4.5 акту перевірки від 18.10.2016 №0089/22-01-14-02/31100492 зазначено, що перевіркою своєчасності перерахування або зарахування банками на рахунки органів доходів і зборів сум єдиного внеску, фінансових санкцій порушень не встановлено, однак вищевказаною перевіркою не було встановлено обставини щодо своєчасності сплати (перерахування) позивачем єдиного внеску до бюджету у визначені строки.

Доказів того, що єдиний внесок сплачувався своєчасно позивачем надано не було.

Також, суд не бере до уваги посилання позивача, що відповідачем протиправно застосовано штрафні санкції за період 2015 року, посилаючись при цьому на статтю 102 Податкового кодексу України та лист ДФС України від 05.05.2017 року №11356/7/99-99-14-03-03-17 "Про застосування строків давності при організації та проведенні документальних перевірок юридичних осіб", оскільки відповідно до п.1.3 ст.1 Податкового кодексу України, цей Кодекс не регулює питання погашення зобов'язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, зборів на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Суд, звертає увагу позивача на те, що правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.10 №2464-VI, зокрема положеннями якого визначено, що строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується (ч.16 ст.25 вказаного Закону №2464).

Також, суд наголошує, що у листі ДФС України від 05.05.2017 року №11356/7/99-99-14-03-03-17 "Про застосування строків давності при організації та проведенні документальних перевірок юридичних осіб" зазначено, що при плануванні, організації, проведенні перевірок, нарахуванні за їх результатами грошових зобов'язань слід звернути увагу на деякі виключення щодо дотримання строків давності, визначених п. 102.1 ст. 102 Кодексу, зокрема, перевірки щодо дотримання законодавства з питань сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (частина шістнадцята ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування").

Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що контролюючим органом правомірно було прийнято рішення від 08 серпня 2018 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, зворотнього позивачем під час розгляду адміністративної справи не доведено, а відтак позовні вимоги про визнання протиправним та скасування вказаного рішення не підлягають задоволенню.

У відповідності зі статтею 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір, водночас частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Враховуючи, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними конкретними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, суд приходить до висновку, що в позовній заяві наведені обставини, які не підтверджуються достатніми доказами, що свідчить про не обґрунтованість позовних вимог, а отже, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з відмовою в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, судові витрати не стягуються.

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

в задоволенні адміністративного позову Дочірнього підприємства "Хмельницький облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області від 08 серпня 2018 року № відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 13 листопада 2018 року

Позивач:Дочірнє підприємство "Хмельницький облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" (вул. Свободи, 77, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 31100492)
Відповідач:Головне управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 39492190)

Головуючий суддя ОСОБА_3