Справа № 308/9438/17
Суддя: Бенца К. К.
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/9438/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Бенца К.К.,

при секретарі - Вереш А.В.,

за участю сторін :

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Ужгород, адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2, в особі уповноваженого представника - ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС України про скасування постанови № 4501/20900/17 від 18.09.2017 року в справі про порушення митних правил та закриття провадження у справі,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, в особі уповноваженого представника ОСОБА_1 звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з адміністративним позовом до Львівської митниці ДФС України про скасування постанови № 4501/20900/17 від 18.09.2017 року в справі про порушення митних правил та закриття провадження у справі.

Мотивуючи позовні вимоги вказує на те, що постановою в справі про порушення митних правил № 4501/20900/17 від 18.09.2017 року, винесеною виконувачем обов'язків заступника начальника Львівської митниці ДФС Скоромний Я.І., позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч.3 ст. 470 МК України з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 8 500,00 гривень. Вважаючи вказану постанову необгрунтованою, безпідставною та неправомірною, вказує на те, що 01.09.2017 року у пункті пропуску "Шегині " митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС під час здійснення митних формальностей, державним інспектором митного поста було повідомлено позивачу ОСОБА_2 щодо відсутності інформації про вивезення за межі митної території України легкового автомобіля марки «MERCEDES - BENZ 124», номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2. Представник позивача вказує на те, що державним інспектором був складений протокол про порушення митних правил № 4501/20900/17 від 01.09.2017 року відносно ОСОБА_2 за ч.3 ст. 470 МК України, а саме за перевищення встановленого ст.95 МК України строку доставки транспортного засобу комерційного призначення більше ніж на десять діб та як наслідок виконувачем обов'язків заступника начальника Львівської митниці ДФС України - Скоромний Я.І. була винесена постанова, якою її притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч.3 ст. 470 МК України з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 8 500,00 гривень.

Представник позивача з винесенням постанови не згоден, вважає постанову № 4501/20900/17 від 18.09.2017 року такою, що винесена із порушенням чинного законодавства та такою, що не відповідає дійсним обставинам справи, вказує на те, що відсутні були підстави для складання протоколу про порушення митних правил, який в подальшому став підставою для винесення вищевказаної постанови. Представник позивача вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення та немає ознак порушення митних правил передбачених ч.3 ст.470 МК України , оскільки ОСОБА_2 не ввозила легковий автомобіль марки «MERCEDES - BENZ 124», номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 на митну територію України , не вміє керувати транспортним засобом.

Вказує, що позивач жодного відношення до ввезення вказаного транспорту не має, посвідчення водія не отримувала, та за кермом вказаного авто не перебувала. Жодних документів в матеріалах справи про порушення митних правил, які б підтверджували факт відношення позивача до автомобіля марки «MERCEDES - BENZ 124», номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 не має.

Окрім того, вказує на те, що аналізуючи диспозицію ч.3 ст.470 МК України , вважає, що правопорушення пов'язане з перевищенням встановленого ст.95 МК України строку, вважається вчиненим на одинадцятий день після настання строку доставки, передбаченого ст.95 МК України. З огляду на те, що з моменту закінчення доставки вказаного транспортного засобу до винесення протоколу пройшло більше двох років, вважає, що адміністративне стягнення за вказане вчинення правопорушення накладено після закінчення строку накладення адміністративного стягнення. Вказує, що строки накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 за порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України, на момент винесення спірної постанови закінчилися, а тому постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про порушення митних правил закриттю на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

З посиланням на викладене, просить суд задовольнити позовні вимоги , скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 4501/20900/17 від 18.09.2017 року та закрити провадження у справі.

Позивач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавала.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позові та просив суд їх задовольнити. Надав пояснення аналогічно викладеним у позові, зокрема наголосив на тому, що протокол про порушення митних правил не був запроваджений відповідачем протягом строку накладення стягнення , а також постанова у справі про порушення митних правил не була прийнята відповідачем протягом строку накладення адміністративного стягнення. Вказав що правопорушення ніби-то вчинено у 2015 році, а протокол складено у 2017 році, тобто після спливу строку накладення адміністративного стягнення. Правопорушення передбачене ч.3 ст.470 МК України не є триваючим відповідно до приписів МК України. Наголосив, що оскільки відповідач не надіслав на адресу суду відзив, дана обставина може бути кваліфікована судом як визнання позову.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на адресу суду не надійшов.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву суду не надав та жодних клопотань від відповідача на адресу суду не надходило.

Так, частиною 4 статті 159 КАС України визначено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Водночас, неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

З системного аналізу зазначених норм слідує, що законодавець передбачив можливість, а не обов'язок cуду у разі неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин кваліфіковати зазначене як визнання позову.

У даній справі заходи забезпечення доказів та забезпечення позову судом не застосовува-лися.

Провадження у справі ухвалою суду не зупинялося, а тому не було підстав для його поновлення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принципи рівності сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що непідлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 9, ч. 2 ст. 77 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Стаття 1 Митного кодексу України встановлює, законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів. Відносини, повязані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування. Якщо міжнародним договором України, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом та іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору України.

Згідно частини 4 статті 3Митного кодексу України у разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обов'язків посадових осіб органів доходів і зборів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь органу доходів і зборів, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян.

Імператив статті 487 Митного кодексу України вказує, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил, статті 488 Митного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 494 Митного кодексу України, про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Докази у справі про порушення митних правил визначаються статтею 495 Митного кодексу України. Дана норма закону передбачає, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України. Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Як встановлено судом, під час проведення 01.09.2017 року аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних АСМО "Інспектор " та ЄАІС ДМСУ встановлено, що 14.01.2015 року ОСОБА_2 ввезла на митну територію України через пункт пропуску "Шегині - Медика" митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС легковий автомобіль марки «MERCEDES - BENZ 124», номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 в митному режимі "Транзит" без письмового декларування та сплати усіх митних платежів.

Станом на 01.09.2017 року автомобіль марки марки «MERCEDES - BENZ 124», номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 вивезеним за межі митної території України не значився.

За вказаних обставин державним інспектором митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС відносно ОСОБА_2 було запроваджено протокол № 4501/20900/17 від 01.09.2017 року про порушення митних правил за ознаками ч.3 ст. 470 МК України, а саме за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари, транспортні засоби більше ніж на десять діб .

Судом встановлено, що постановою № 4501/20900/17 від 18.09.2017 року, винесеною виконувачем обов'язків заступника начальника Львівської митниці ДФС України - Скоромний Я.І. за наслідками розгляду протоколу № 4501/20900/17 від 01.09.2017 року про порушення митних правил , ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.3 ст. 470 МК України з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 ,00 гривень, а саме за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортного засобу , що перебував під митним контролем більше ніж на десять діб .

Від надання пояснень ОСОБА_2 відмовилася.

Суд , здійснивши перевірку рішення суб'єкта владних повноважень щодо відповідності критеріям правомірності, визначених ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 3 розділу 1 наказу ДМСУ №1118 від 17.11.2005 «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України» встановлено, що ТЗ для здійснення митного контролю та митного оформлення може бути пред'явлений митному органу як власником, так і вповноваженою особою. Уповноважена особа - особа, яка на підставі договору або належно оформленого доручення, виданого власником товарів і транспортних засобів, наділена правом учиняти дії, пов'язані з пред'явленням цих товарів і транспортних засобів митним органам для митного контролю та митного оформлення при переміщенні їх через митний кордон України, або іншим чином розпоряджатися зазначеними товарами та транспортними засобами.

Відповідно до п. 4 розділу 1 зазначеного наказу ТЗ, що переміщуються через митний кордон України громадянами, перебувають під митним контролем: при ввезенні з метою транзиту - з моменту перетину митного кордону України до вивезення за межі митної території України; при вивезенні для вільного обігу або тимчасово - з моменту пред'явлення митному органу до завершення митного оформлення та вивезення за межі митної території України.

У відповідності до п. 7 розділу 1 наказу ДМСУ №1118 від 17.11.2005 «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України» власник ТЗ або вповноважена особа, який переміщує ТЗ через митний кордон України, пред'являє його митному органу для проведення митного огляду й подає (серед іншого) оригінали та ксерокопії таких документів: що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо.

У відповідності до п.9. розділу 1 наказу ДМСУ №1118 від 17.11.2005 «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України» ТЗ на який відсутні документи, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження) не підлягає пропуску через митний кордон України.

Митне оформлення транспортного засобу здійснювалось відповідно до вимог ст. 335 Митного кодексу України, Постанови Кабінету міністрів України №451 від 21.05.2012 року, наказу Держмитслужби України від 17.11.2005 року №1118. Згаданими нормативними актами, що регулюють митну справу визначено, що оформлення транспортного засобу здійснюється не на водія, а на власника автомобіля або уповноважену ним особу. Тому, при оформленні зобовязання про транзит визначальним є не факт знаходження особи за кермом автомобіля, а факт зазначення такої особи у поданих документах, власником транспортного засобу або уповноваженою особою.

Відповідно до ст. 90 Митного кодексу України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктом 1 частини 1 статті 95 Митного кодексу України встановлені такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно із частиною 1 статті 381 Митного кодексу України, громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до частини 3 статті 470 Митного кодексу України, перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніжна десять діб, атак само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Частиною 1 ст. 366 МК України встановлено, що двоканальна система - це спрощена система митного контролю, яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України.

Канал, позначений символами зеленого кольору ("зелений коридор"), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари і транспортні засоби у відповідних обсягах (ч.2 ст. 366 МК України): не підлягають оподаткуванню митними платежами; не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території; не підлягають письмовому декларуванню.

Громадяни, які проходять (проїжджають) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обовязкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України (ч.б ст. 366 МК України).

Відповідно до п. 14 Типової технологічної схеми здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України № 451 від 21.05.2012 року, митний контроль автомобільних транспортних засобів і товарів, що переміщуються смугами руху, позначеними символами зеленого кольору ("зелений коридор"), у пункті пропуску здійснюється у спрощеному порядку, з однією зупинкою автомобільного транспортного засобу на смузі руху та, як правило, без виходу з нього водія та пасажирів.

Відповідно до п. 11 Типової технологічної схеми здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року N 451 для здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів і товарів декларант, уповноважена ним особа або перевізник подають митним органам документи в паперовій або електронній формі, що містять відомості про автомобільні транспортні засоби і товари, достатні для їх ідентифікації та необхідні для прийняття рішення про їх пропуск через митний кордон України.

Згідно п.1.1 § IV наказу Держмитслужби України від 17.11.05 р. № 1118 Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, зареєстрованого в Мінюсті України 25.11.05 № 1428/11708 у разі ввезення транспортних засобів на митну територію України з метою транзиту власник (або уповноважена особа) пред'являють його митному органу для проведення митного огляду й подають оригінали та ксерокопії таких документів: що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб; паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо.

Отже, виходячи із встановленого законодавством порядку митного оформлення транспортних засобів, що ввозяться громадянами з метою транзиту, 14.01.2015 року о 01 годині 51 хвилин через пункт пропуску «Шегині - Медика" митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС автомобіль марки MERCEDES - BENZ 124», номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, був оформлений у режим транзиту на особу, яка пред` являла цей транспортний засіб для митного контролю, декларувала транспортний засіб та подавала відповідні документи, у яких була зазначена власником чи уповноваженою особою, тобто на гр. України ОСОБА_2

Вказане спростовує, доводи позивача про те, що не будучи водієм (перебуваючи у автомобілі у якості пасажира) вона не могла ввезти на територію України транспортний засіб. Оскільки, з аналізу правових норм вбачається, що оформлення транспортного засобу відбувається не на водія, а на власника, або уповноважену ним особу.

Так само, не передбачено законодавством те, що митні органи перевіряють посвідчення водія.Отже, дії ОСОБА_2 відповідно до вказаної статті кваліфіковані правильно, оскільки вона перевищила термін транзиту легкового автомобіля марки «MERCEDES - BENZ 124», номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, при цьому жодних документів, які б свідчили про наявність обставин непереборної сили, аварії або протиправних дій третіх осіб ОСОБА_2 Львівській митниці ДФС не надала.

Крім того, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, позивач не заперечила того, що це вона ввозила транспортний засіб на митну територію України, що не вона подавала документи до митного оформлення . Позивач відмовилась від надання пояснень.

Що стосується доводів представника позивача про те, що строки накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 за порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України, на момент винесення спірної постанови закінчилися, суд вважає такі висновки помилковими , виходячи з наступного.

Статтею 467 МК України передбачені строки накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил. Загальний строк накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил становить шість місяців з дня вчинення правопорушення.

Згідно із частиною 1 статті 467 Митного кодексу України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень. З аналізу зазначеної норми вбачається, що перелік триваючих правопорушень не є вичерпним, а лише конкретизуючим щодо окремих статей.

Відповідно до листа Мінюсту України від 17.07.2007 р. № 22-14-493, триваючими визнаються правопорушення, які, розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов'язок, або виконує його не повністю або неналежним чином.

Триваючими адміністративними проступками є проступки, пов'язані з тривалим, неперервним невиконанням обов'язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), припиняються або виконанням регламентованих обов'язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Дуже часто ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов'язків.

Зважаючи на викладене, триваючі правопорушення слід розглядати як формально закінчені з моменту їх суб'єктивного офіційного виявлення, тобто з часу виявлення і фіксації в протоколі про адміністративне правопорушення, приписі, акті перевірки і т.д.

Зокрема, не вивезення автомобілів, що перебувають під митним контролем і щодо яких існує обовязок вивезення за межі митної території України характеризується тривалою протиправною бездіяльністю, властивою триваючим правопорушенням.

Отже, правопорушення передбачене ст.470 МК України щодо невивезення транспортного засобу, що перебуває в режимі тимчасового ввезення, та щодо якого існує обов'язок вивезення за межі митної території протягом певного строку, є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов'язку, а тому адміністративне стягнення може бути накладене не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цього правопорушення.

Судом встановлено про відсутність обставин, що виключають провадження у справі.

Оскаржувана постанова в справі про порушення митних правил № 4501/20900/17 від 18 вересня 2017 року винесена виконуючим обовязки начальника Львівської митниці ДФС Скоромний Я.І. в межах шестимісячного строку з дня виявлення триваючого правопорушення.

Зважаючи на викладене, суд не може взяти до уваги покликання представника позивача про те, що вказане порушення митних правил не є триваючим, як на підставу скасування оскаржуваної постанови, оскільки таке спростовується аналізом вищенаведених правових норм.

Отже, з огляду на вказані вище фактичні обставини справи, відносно громадянки ОСОБА_2 було правомірно складено протокол про порушення митних правил та постановою № 4501/20900/17 від 18 вересня 2017 року накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що підстав для скасування постанови в справі про порушення митних правил № 4501/20900/17 від 18.09.2017 року, якою громадянку України ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України не має, а тому в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Приймаючи до уваги викладене, приходжу до висновку про необгрунтованість , безпідставність позовних вимог, в задоволенні яких слід відмовити.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС)України визначено, що рішен-ня суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Керуючись ст.ст.8-10,241-242,246,275 Кодексу Адміністративного Судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_2, в особі уповноваженого представника - ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС України про скасування постанови № 4501/20900/17 від 18.09.2017 року в справі про порушення митних правил та закриття провадження у справі - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначенихч. 2ст. 299 КАС України.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених ст. 286 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач : ОСОБА_2 - ( місце проживання АДРЕСА_1)

Відповідач: Львівська митниця ДФС України - ( місце знаходження м. Львів, вул. Костюшка, 1, 79000) .

Дата складання повного судового рішення 14.11.2018 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца