Справа № 1840/2691/18
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2018-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 листопада 2018 р. Справа № 1840/2691/18
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Глазька С.М.,
за участю секретаря судового засідання - Провозіна О.І.,
представника позивача - ОСОБА_2,
представника відповідача - ОСОБА_3,
представника третьої особи - ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради, третя особа - Обєднання співвласників багатоквартирного будинку "ОСОБА_5 127/2" про визнання дій незаконними та такими, що проводяться з порушенням порядку здійснення контролю,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради, в якій просить визнати дії Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради незаконними та такими, що проводяться з порушенням порядку здійснення архітектурно-будівельного контролю.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач порушив порядок проведення архітектурно-будівельного контролю, оскільки службовими особами відповідача під час надання направлення про проведення позапланового заходу не було пред'явлено службове посвідчення, позивач не належить до жодної категорії суб'єктів, щодо яких відповідач може здійснювати контрольні функції у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт, окрім того позивач зазначає, що у направленні про проведення позапланового заходу наданому відповідачем не зазначено жодної підстави для проведення позапланової перевірки.
Ухвалою суду від 16.07.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Ухвалою суду від 24.07.2018 позивачу було відмовлено у задоволенні його заяви про забезпечення позову.
14.08.2018 відповідачем по справі надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що перевірка ініційована на підставі звернення юридичної особи, окрім того, під час вручення направлення на перевірку за місцем її проведення посадовими особами були зафіксовані ознаки виконання будівельних робіт.
27.08.2018 позивач подав відповідь на відзив, у якій зазначає, що позивачем не надано доказів на спростування доводів позивача про те, що він не є субєктом відносно якого, відповідач має право проводити перевірку.
З метою повного, всебічного та обєктивного розгляду справи, ухвалою суду від 03.09.2018, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, у звязку з чим на 20.09.2018 призначено судове засідання.
Ухвалою суду від 02.10.2018, яка занесена до протоколу судового засіданні, у якості третьої особи залучено - Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «ОСОБА_5 127/2».
У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити.
Представник відповідача та представник третьої особи заперечували проти задоволення позову з мотивів наведених у відзиві на позовну заяву та письмових пояснень третьої особи.
Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 12.07.2018 року ОСОБА_1 отримав направлення про проведення Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради позапланового заходу №40. Відповідно до вказаного направлення, посадових осіб направлено для проведення позапланової перевірки виконання будівельних робіт на прибудинковій території багатоквартирного будинку 127/2 по вул. Герасим Кондратьєва у м. Суми.
Позивач звертаючись до суду з даним позовом вважає, що відповідач порушив порядок проведення архітектурно-будівельного контролю, тому дії відповідача є незаконними, з наступних підстав:
- службовими особами відповідача під час надання направлення про проведення позапланового заходу № 40 не було пред'явлено службове посвідчення;
- позивач не належить до жодної категорії суб'єктів щодо яких відповідач може здійснювати контрольні функції у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт;
- у направленні про проведення позапланового заходу № 40 наданому відповідачем не зазначена жодна підстава для проведення позапланової перевірки.
Суд, відмовляючи в задоволенні позову, свою позицію обґрунтовує наступним.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначає Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Згідно ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 (далі - Порядок № 553).
Відповідно до п. 5 Порядку № 553 державний архітектурно - будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.
Пунктом 7 Порядку № 553 передбачено, що позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.
Підставою для проведення позапланової перевірки, серед іншого, є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.
12.07.2018 року Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради видано наказ №62-ОД «Про проведення позапланового заходу».
Вказаний наказ видано на підставі звернення голови правління ОСББ «ОСОБА_5 127/2» гр. ОСОБА_6 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради від 25.06.2018 №184/29.01-22 щодо порушення позивачем законодавства у сфері містобудівної діяльності, а саме самовільне здійснення будівельних робіт за вищезазначеною адресою (а.с.48).
У судовому засіданні представник відповідача зазначив, що під час вручення позивачу направлення для проведення позапланового заходу від 12.07.2018 року № 40, посадовими особами Управління були предявлені службові посвідчення та на вимогу позивача надано копії наказу про проведення позапланового заходу та звернення, що стало підставою даного позапланового заходу.
Щодо доводів позивача про непредявлення посвідчень посадовими особами відповідача та невручення наказу, суд зазначає, що ні Порядок № 553, ні Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» не передбачає обовязку відповідача документувати вказані обставини, а тому, вказані обставини не можуть бути підтверджені або спростовані, в той же час, вказані обставини навіть за умови їх вчинення не мають негативних наслідків для позивача, оскільки направлення на перевірку було ним отримано, а перевірка на момент розгляду даної справи навіть не проведена.
Щодо доводів позивача, що в направленні на перевірку не зазначена жодна підстава для її проведення, суд зазначає, що з оглянутого в судовому засіданні направленні на перевірку (а.с.49) встановлено, що підставою для видачі зазначеного направлення та проведення перевірки є наказ відповідача від 12.07.2018 №65-ОД.
Щодо відсутності у відповідача повноважень на здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю стосовно позивача, суд зазначає наступне.
Обґрунтовуючи дане твердження, позивач посилається на визначення Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» поняття державного архітектурно-будівельного контролю.
Відповідно до статті 41 даного Закону визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на обєктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.
Відповідно до ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» до субєктів містобудування слід віднести, замовника будівництва, проектувальника, підрядника та експертну організацію.
Під замовником, згідно ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», слід розуміти фізичну або юридичну особу, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.
Подання в установленому порядку заяви (повідомлення/декларації) про початок виконання будівельних робіт, законодавець визначає як одну з основних ознак у понятті замовника будівництва оскільки згідно ст. 34 Закону України про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи лише після подання такого повідомлення.
У разі ж виконання будівельних робіт без подання документів, що дають право на виконання будівельних робіт, такі роботи згідно ст. 376 Цивільного кодексу України вважаються самочинними.
Відповідно до ст. 376 Цивільного кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Отже, відповідно до норм чинного законодавства, заходи державного архітектурно-будівельного контролю проводяться на обєктах, замовники яких в установленому порядку набули право на виконання будівельних робіт та на інших обєктах, у разі виявлення на них ознак виконання підготовчих та/або будівельних робіт.
Судом встановлено, що позивачем 03.05.2018 було подано повідомлення про початок будівельних робіт за вищевказаною адресою. 14.05.2018 вказане повідомлення було забране позивачем для виправлення технічних помилок.
Суд звертає увагу на те, що позивачем та його представником не оскаржено вказаний наказ, який зі слів відповідача був вручений позивачу під час вручення направлення на перевірку та був отриманий позивачем разом із відзивом на позовну заяву, а тому, позивач та його представник мали можливість з ним ознайомитись та за наявності підстав, оскаржити його, однак вказаним правом позивач не скористався.
Відповідно ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Суд зазначає, що оскільки наказ відповідача від 12.07.2018 №62-ОД «Про проведення позапланового заходу», як на момент вручення направлення на перевірку 12.07.2018, так і на час розгляду справи є чинним та не оскаржується, а предметом розгляду даної справи є виключно визнання незаконними дій щодо порушення порядку здійснення архітектурно-будівельного контролю, позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки вимоги позивача не були доведені в ході судового розгляду.
Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 139 КАС України, вимоги позивача щодо стягнення на його користь судових витрат не підлягають задоволенню, оскільки судом не встановлено підстав для задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 12 листопада 2018 року.

Суддя С.М. Глазько