Справа № 1340/4893/18
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2018-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1340/4893/18
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

12 листопада 2018 року
м.Львів

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Крутько О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Львівської обласної ради про визнання протиправним та нечинним рішення, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява про визнання протиправним та нечинним рішення Львівської обласної ради VII скликання від 18 вересня 2018 року №754 "Про мораторій на публічне використання російськомовного культурного продукту на території Львівської області".

Ухвалою від 24.10.2018 року повернуто без розгляду заяву про забезпечення позову.

Ухвалою від 24.10.2018 року позовну заяву залишено без руху, а позивачу встановлено 10-денний термін з моменту отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху на усунення недоліків позовної заяви, зазначених в мотивувальній частині ухвали. Позивач отримав вказану ухвалу 29.10.2018 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке знаходиться в матеріалах справи.

Позивач вимоги ухвали суду в повній мірі не виконав.

Як вбачається із змісту ухвали від 24.10.2018 року, позивач в рамках звернення до суду, повинен пояснити, які правові наслідки безпосередньо для нього породжує оскаржуване рішення суб'єкта владних повноважень, яким чином впливає на його права та обов'язки або буде впливати рішення Львівської обласної ради VII скликання від 18 вересня 2018 року №754 «Про мораторій на публічне використання російськомовного культурного продукту на території Львівської області».

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За змістом частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

При цьому, особливості провадження у справах щодо оскарження нормативно-правових актів органів місцевого самоврядування, визначено статтею 264 КАС України.

Відповідно до ч.2 ст.264 КАС України, право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

Таким чином, процесуальний закон вимагає, щоб у позовній заяві про оскарження нормативно-правового акта позивач, з-поміж іншого, обґрунтував свою належність до суб'єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт. Таке ж правило має застосовуватись і до оскарження правових актів індивідуальної дії.

Позивачем не доведено факту застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб'єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт, а відтак позивачу необхідно подати до суду обґрунтування з доказами на підтвердження факту застосування оскаржуваного рішення до позивача або належність позивача до суб'єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано це рішення.

З вищевикладеного вбачається, що поширення дії оскаржуваного акта на позивача для можливості його оскарження є неминучим наслідком, а не "можливим", тобто таким, що може і не настати.

Відсутність у позивача, прав та/або обов'язків у зв'язку з прийняттям оскаржуваного рішення, не породжує у нього і права на захист, шляхом звернення до суду з цим позовом.

Правову позицію аналогічного змісту неодноразово висловлював Верховний Суд України, зокрема у постановах від 15 липня 2014 року у справі № 21-273а14, від 3 лютого 2015 року у справі № 21-617а14, від 12 квітня 2017 року у справі №П/800/589/16.

Таким чином, суд зазначає, що надані позивачем обґрунтування без надання жодного належного та допустимого доказу на підтвердження своїх доводів, не підтверджують факту наявності у позивача права оскаржити нормативно-правовий акт, з огляду на те, що позивачем не доведено, що він особою, щодо якої застосовано або особою, яка є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що позивачем не повній мірі усунуто недоліки залишеної без руху позовної заяви, а відтак, суд приходить до висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви позивачу.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Відповідно до частин п'ятої, шостої статті 169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п'яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

З огляду на викладене, адміністративний позов і додані до нього документи слід повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви тому судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. сплачений ОСОБА_1 згідно квитанції №3924363 від 05.11.2018 року підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст.169, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Львівської обласної ради про визнання протиправним та нечинним рішення - повернути позивачеві.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. сплачений відповідно до квитанції №3924363 від 05.11.2018 року.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї документами.

Ухвала про повернення позовної заяви набирає законної сили з моменту її підписання. Ухвала про повернення позовної заяви може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд у п'ятнадцятиденний строк з дати підписання ухвали.

Суддя Крутько О.В.