Справа № 823/357/17
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2018-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 листопада 2018 року

Київ

справа №823/357/17

адміністративне провадження №К/9901/43504/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., судді Гриціва М.І., судді Коваленко Н.В., розглянувши у письмовому провадженні у касаційному порядку адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Колос Чигиринщини» до Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області, Державного реєстратора Черкаського міського управління юстиції Черкаської області Цьопи Богдана Анатолійовича, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон», ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Нібулон» на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 19 травня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2017 року приватне підприємство «Колос Чигиринщини» (далі - ПП «Колос Чигиринщини», позивач) звернулося до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області, Державного реєстратора Черкаського міського управління юстиції Черкаської області Цьопи Б.А. (далі - відповідачі), у якому просить визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Черкаського міського управління юстиції Черкаської області Цьопи Б.А. від 29 квітня 2016 року індексний номер 29478984 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 1,3490 га, кадастровий номер НОМЕР_1, належної ОСОБА_3, за товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон» (далі - ТОВ СП «Нібулон») на підставі договору оренди землі від 11 квітня 2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що в період дії договору оренди землі № 319 від 20 грудня 2011 року, укладеного між позивачем та фізичною особою ОСОБА_3, державним реєстратором Черкаського районного управління юстиції Черкаської області Цьопою Б.А. проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки (номер запису про інше речове право 29478984 від 29 квітня 2016 року) за ТОВ СП «Нібулон» на підставі договору оренди землі від 11 квітня 2016 року, укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ СП «Нібулон» щодо цієї ж земельної ділянки, що, на думку позивача, свідчить про подвійну реєстрацію речових прав та не відповідає вимогам чинного законодавства України.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 19 травня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2017 року, позов задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що в порушення вимог законодавства України, державний реєстратор Чигиринської міської ради при проведенні державної реєстрації речового права за договором оренди землі, укладеного 11 квітня 2016 року між ОСОБА_3 та ТОВ СП «Нібулон», належним чином не перевірив наявність права оренди на дану земельну ділянку за ПП «Колос Чигиринщини», внаслідок чого неправомірно здійснив повторну реєстрацію договору оренди однієї і тієї самої земельної ділянки, що є недопустимим, оскільки зумовлює ситуацію, за якої одну і ту ж земельну ділянку було передано в оренду різним орендарям.

Не погоджуючись з постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 19 травня 2017 року та ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2017 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ТОВ СП «Нібулон» звернулося з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, у якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову.

У касаційній скарзі скаржник вказує на те, що суди попередніх інстанцій не надали належної правової оцінки тому, що виходячи із фактичних обставин справи оскаржуваним позивачем реєстраційним діям передує невирішений спір між його учасниками про право цивільне, зокрема, про право оренди на земельну ділянку. Відтак, скаржник вважає, що даний спір носить цивільно-правовий, а не публічно-правовий характер, тобто має вирішуватися у порядку цивільного судочинства.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження у справі № 823/357/17, витребувано адміністративну справу та запропоновано сторонам надати заперечення на касаційну скаргу, однак розгляд справи цим судом не був закінчений.

Пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що Вищий адміністративний суд України діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду.

У відповідності з положенням пункту 11 частини другої статті 46, пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Пленум Верховного Суду постановою від 30 листопада 2017 року № 2 визначив, що днем початку роботи Верховного Суду є 15 грудня 2017 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 березня 2018 року для розгляду цієї справи визначено новий склад колегії суддів, а саме: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Гриціва М.І. та Коваленко Н.В.

Ухвалою Верховного Суду від 19 липня 2018 року прийнято до свого провадження справу за позовом Приватного підприємства «Колос Чигиринщини» до Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області, Державного реєстратора Черкаського міського управління юстиції Черкаської області Цьопи Богдана Анатолійовича, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон», ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Нібулон» на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 19 травня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2017 року.

Відповідно до частини шостої статті 346 КАС України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду в усіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що здійснення правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів, спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у пунктах 23, 24 та тексті свого рішення у справа «Сокуренко і Стригун проти України» (№ 29458/04 та № 29465/04) відповідно до прецедентної практики Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві керується законом, що приймається парламентом» (Zand v. Austria № 7360/76); фраза «встановленим законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність; термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів; вимога стосовно того, що суд має бути «встановленим законом» є однією з декількох вимог Конвенції та протоколів до неї і встановлює, що дії національних органів мають базуватись на внутрішньому праві; вся організаційна система судів, включаючи не тільки питання, які підпадають під юрисдикцію певних видів судів, але також встановлення окремих судів та визначення їх місцевої юрисдикції (Coeme and others v. Belgium № 32492/96).

Крім того, Європейський суд з прав людини у пункті 44 рішення від 25 лютого 1993 року у справі «Доббертен проти Франції» зазначив, що частина перша статті 6 Конвенції змушує держав-учасниць організувати їх судову систему в такий спосіб, щоб кожен з їх судів і трибуналів виконував функції, притаманні відповідній судовій установі (Dobbertin v. France № 88/1991/340/413).

За таких обставин, враховуючи, що учасник справи оскаржує рішення судів першої та апеляційної інстанцій з підстав порушення правил предметної юрисдикції, за правилами частини шостої статті 346 КАС України дана справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись статтями 346, 347, пунктом 4 Перехідних положень КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Справу за позовом Приватного підприємства «Колос Чигиринщини» до Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області, Державного реєстратора Черкаського міського управління юстиції Черкаської області Цьопи Богдана Анатолійовича, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон», ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Я.О. Берназюк

Судді: М.І. Гриців

Н.В. Коваленко