Справа № 822/1876/18
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2018-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1876/18

Головуючий у 1-й інстанції: Петричкович А.І.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

08 листопада 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Боровицького О. А. Совгири Д. І. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 серпня 2018 року (повний текст якого складено 03 серпня 2018 року у м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

в червні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 серпня 2018 року адміністративний позов задоволено, а саме: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області №1256899 від 26.03.2018; стягнуто на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 704,80 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

05 листопада 2018 року на адресу суду надійшло клопотання Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про розгляд справи у відкритому судовому засіданні.

Розглянувши матеріали вказаного клопотання, колегія суддів вважає, що останнє не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Враховуючи зазначені положення та з урахуванням характеру спірних правовідносин, колегія суддів вирішила за можливим розглядати справу в порядку письмового провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що 24 жовтня 2017 року за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на легковий автомобіль Mercedes- Benz GLE 400, легковий універсал - В, 2017 року випуску, об'єм двигуна 2996, тип пального - В (тобто бензин), що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 (а.с.8).

26.03.2018 відповідачем за №1256899 прийнято податкове повідомлення-рішення, яким визначено ОСОБА_2 податкове зобов'язання зі сплати транспортного податку за 2018 рік в сумі 25000 гривень (а.с. 7).

Позивач звернувся до Головного управління ДФС у Хмельницькій області із Заявою про проведення звірки даних по сплаті транспортного податку від 05.04.2018, в якій зазначив, що належний йому транспортний засіб не є об'єктом оподаткування транспортним податком, враховуючи середньоринкову вартість, визначену на сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (а.с.10-11).

Головне управління ДФС у Хмельницькій області листом від 19.04.2018 повідомило позивача, що звернулось до ДФС України за роз'ясненням з визначення об'єкта та строку оподаткування транспортним податком у даному випадку, і повідомило заявника, що результат цього повідомить йому додатково (а.с.12-13).

ДФС України листом від 02.05.2018 за №12867/7/99-99-13-03-02-17 повідомила Головне управління ДФС у Хмельницькій області, зокрема, що дані стосовно легкових автомобілів, що є об'єктами оподаткування транспортним податком, розміщуються на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку у вигляді Переліку (а.с. 26).

Відповідач не вирішив Заяву про проведення звірки даних по сплаті транспортного податку від 05.04.2018, так як не надав доказів повідомлення ОСОБА_2 про результат вирішення по суті цієї заяви, хоч про це у ній вказав.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що при прийнятті оскарженого рішення контролюючим органом не дотримано вимог підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України при визначенні об'єкта оподаткування, адже середньоринкова вартість транспортного засобу позивача складає менше 375 розмірів мінімальної заробітної плати, а тому такий автомобіль не є об'єктом оподаткування транспортним податком у 2018 році.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до пп.267.1.1 п.267.1 ст.267 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України є об'єктами оподаткування.

Згідно з пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України об'єктом оподаткування транспортним податком є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об'єму циліндрів двигуна, типу пального.

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального.

Відповідно до пп.267.3.1 п.267.3 ст.267 ПК України базою оподаткування є легковий автомобіль, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Згідно з ст.8 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2018 рік" станом на 01.01.2018 мінімальна заробітна плата встановлена в розмірі 3 723,00 грн.

Отже, об'єктом оподаткування у 2018 році є легкові автомобілі середньоринкова вартість яких становить понад 1 396 125,00 грн. та з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно).

Згідно з п.267.4 ст.267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000,00 грн. за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування.

Як передбачено пп.267.5.1 п.267.5 ст.267 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 №66 затверджено Методику визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі Методика), яка встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об'єктів оподаткування транспортним податком.

Так, цією Методикою передбачено, що Міністерство економічного розвитку і торгівлі України забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг.

Пунктом 2 Методики визначено, що середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою С ср = Ц н х (Г / 100), де Ц н - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об'єму циліндрів двигуна, типу пального; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 №403.

Відповідно до п.2 вказаного Порядку №403 середньоринковою вартістю транспортних засобів є величина, яка визначається статистичними методами і еквівалентна імовірній ціні, за яку може здійснюватися купівля продаж транспортних засобів певної марки та моделі з відповідним строком експлуатації та пробігом на встановлену дату проведення оцінки.

Згідно з п.3 Методики джерелом інформації для визначення ціни нового автомобіля є офіційні прайс-листи виробників (дилерів).

Відповідно до п.4 Методики інформація про ціни нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, об'єму циліндрів двигуна, типу пального подається до 10 січня базового податкового (звітного) періоду (року) державним підприємством "Держзовнішінформ" до Мінекономрозвитку.

Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального.

Як зазначено п.13 Методики у разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об'єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономрозвитку за зверненням ДФС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті.

Враховуючи вище зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що для визнання автомобіля об'єктом оподаткування транспортним податком з фізичних осіб до уваги береться, зокрема середньоринкова вартість такого автомобіля, яка визначається статистичними методами з урахуванням певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу та встановлюється, виключно, Мінекономрозвитку.

Обов'язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі розміщеної на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, які є об'єктом оподаткування транспортним податком у 2018 році.

Отже, підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення є отримана від Мінекономрозвитку інформація про вартість автомобіля позивача, яка розрахована виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля.

Згідно "Переліку легкових автомобілів, з року випуску яким минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2018 (звітного) року", розміщеного на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, та витяг з якого наданий відповідачем, є об'єктом оподаткування автомобіль Mercedes- Benz GLE Coupe, рік випуску (включно) - до 1 року, об'єм циліндрів двигуна - 3,0, тип пального - бензин, можливі ідентичні, аналогічні автомобілі - GLE 400 4MATIC Coupe, GLE450 AMG 4MATIC Coupe (а. с. 25).

Відповідно до розрахунку вартості транспортного засобу від 28.05.2018, зробленому позивачем на сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, середньоринкова вартість автомобіля марки - Mercedes-Benz, модель - GLE Coupe, 3,0 л, внутрішнього згорання, бензин; рік випуску-2017, становить 1 259 382, 44 грн. (а. с. 9).

Як вбачається з матеріалів справи, Хмельницький окружний адміністративний суд ухвалою від 24.07.2018 витребував в Міністерства економічного розвитку і торгівлі України інформацію про середньоринкову вартість автомобіля ОСОБА_2 станом на 26.03.2018, яка розрахована виходячи з марки, моделі, року випуску, типу пального, об'єму циліндрів двигуна, а саме: марка - Mercedes-Benz, модель - GLE 400, рік випуску - 2017, тип пального - бензин, об'єм циліндрів двигуна - 2996 (а. с.35).

02.08.2018 до суду першої інстанції від Міністерства економічного розвитку і торгівлі України надійшов лист за №3805-05/32326-05 від 27.07.2018, згідно якого, відповідно до пунктів 5 і 6 Методики та інформацією ДП "Держзовнішінформ" аналогічним легковому автомобілю Mercedes-Benz GLE 400 4МАТТС та Mercedes-Benz GLE 400 4МАТІС Coupe є відповідно автомобіль Mercedes-Benz GLE-Series та Mercedes-Benz GLE-Coupe з об'ємом циліндрів двигуна 3,0 літра, бензин. Розрахована у 2018 році згідно з Методикою середньоринкова вартість автомобіля Mercedes-Benz GLE-Series та Mercedes-Benz GLE-Coupe з об'ємом циліндрів двигуна 3,0 літра, бензин, 2017 року випуску становить відповідно 1 068 223,42 та 1 259 382,44 гривень (з ПДВ) (а. с.51-52).

Враховуючи вищезазначене, середньоринкова вартість належного позивачеві автомобіля не перевищує 1 396 125 грн. (375 розмірів мінімальної заробітної плати), що підтверджено Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, і не спростовано контролюючим органом, який доказів протилежного суду не надав.

А відтак, посилання апелянта на те, що судом першої інстанції не витребувано від Мінекономрозвитку інформацію стосовно визначення об'єкта оподаткування транспортним податком транспортного засобу, що належить позивачу є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на доказах, які містяться в матеріалах справи.

Таким чином, при прийнятті оскарженого рішення контролюючим органом не дотримано вимог підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України при визначенні об'єкта оподаткування, адже середньоринкова вартість транспортного засобу позивача складає менше 375 розмірів мінімальної заробітної плати, а тому такий автомобіль не є об'єктом оподаткування транспортним податком у 2018 році.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам та зробив вірний висновок щодо задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 серпня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України, та оскарженню не підлягає.

Головуючий Курко О. П.

Судді Боровицький О. А. Совгира Д. І.