Справа № 1440/1985/18
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2018-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2018 р. № 1440/1985/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1, АДРЕСА_1, м. Миколаїв, 54038

до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020

про:визнання неправомірним та скасування рішення від 20.04.2018 р. № 131, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - відповідач) про визнання неправомірним та скасування рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту "б" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 20.04.2018 р. № 131, зобов'язання відповідача зарахувати позивачу до загального стажу в повному обсязі період роботи з 15.12.1988 по 26.10.2000 та зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за вислугу років.

Ухвалою від 17.08.2018 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту "б" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 20.04.2018 р. № 131 є незаконним, протиправним, таким, що підлягає скасуванню, оскільки дії відповідача щодо не зарахування до страхового стажу у повному обсязі періоду роботи з 15.12.1988 по 26.10.2000 є протиправними, та такими, що порушують права та свободи позивача, а тому позов необхідно задовольнити.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що в задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити, оскільки тривалість страхового стажу останнього (22 роки 11 місяців) недостатній для призначення пенсії на підставі пункту "б" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до ч. 9 ст.205 КАС України, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них фактичні дані, суд встановив наступне.

30.11.2017 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, після досягнення 45 річного віку, з наявним страховим стажем більше 25 років на підставі особистої заяви останнім роботодавцем направлено подання від 17.01.2018 № 748 до відповідача про призначення пенсії за вислугою років.

Рішенням відповідача від 20.04.2018 № 131 позивачу в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту "б" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" відмовлено, оскільки на день звільнення зі служби позивач досяг 45 річного віку, але тривалість його страхового стажу для призначення пенсії складає 22 роки 11 місяців замість необхідних 25 років.

Пунктом "б" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачено, що особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального звязку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Положеннями п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637 (далі - Порядок № 637), встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно п. 3 зазначеного Порядку, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За пунктом 20 цього Порядку, уточнюючи довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років.

Згідно п. 3 зазначеного Порядку, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Головними умовами для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "б" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" є досягнення 45- річного віку та наявність страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального звязку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Страховий стаж позивача підтверджується його вкладишом у трудову книжку серії УКР № 1083606, що може бути підтверджено свідками, та архівними довідками (а.с. 18-25).

Відповідач в свою чергу не заперечує та визнає належність правовстановлюючого документа, а саме вкладишу у трудову книжку колгоспника серії УКР № 1083606 від 18.05.1998р.

Відповідно до архівної довідки № 152/03-03 від 23.02.2018р. виданої Об'єднаним трудовим архівом сільських, селишних рад Веселинівського району відомості за 1988, 1996, 1997року, додатково підтверджують факт роботи позивача у колгоспі "Іскра" (а.с.26).

Основним документом, що підтерджує трудову діяльність членів колгоспу є трудова книжка колгоспника, в яку вносились відомості про трудову діяльність оосби в громадському господарстві. Вказані вище відносини, що склалися, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ, Законом України "Про загальнообов'язкове і державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV, Інструцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58.

Відповідно до п.3.1. Інструкції № 58 , у тому разі, коли у трудовій книжці заповнені усі сторінки відповідних розділів, вона доповнюється вкладишем. Вкладиш вшивається у трудову книжку, заповнюється і ведеться власником або уповноваженим ним органом за місцем роботи працівника у такому ж порядку, що і трудова книжка. Вкладиш без трудової книжки недійсний.

Приписами пунктів 3.2, 3.3 Інструкції визначено, що про кожний виданий вкладиш на першій сторінці (титульний аркуш) трудової книжки зверху ставиться штамп розміром 10х15 мм з написом "Виданий вкладиш" і тут же ставиться другий штамп і зазначається серія і номер вкладиша.

Таким чином, вкладиш, виданий позивачу відповідає приписам Інструкції № 58 та містить всі необхідні дані щодо трудового стажу позивача. Отже, право позивача на отримання пенсії є беззаперечним.

Враховуючи наявність усіх необхідних документів, передбачених чинним законодавством, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, м. Миколаїв, 54038, НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) задовольнити.

2. Визнати неправомірним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 131 від 20.04.2018р. про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до пункту "б" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

3. Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області ( вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1, м. Миколаїв, 54038, ідентифікаційний код НОМЕР_1) до загального стажу в повному обсязі період роботи з 15.12.1988р. по 26.10.2000р.

4. Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області ( вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1, м. Миколаїв, 54038, ідентифікаційний код НОМЕР_1) від 26.12.2017р. про призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "б" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, кож ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, м. Миколаїв, 54038, ідентифікаційний код НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.), сплачений квитанцією від 19.07.2018р.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П'ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов