Справа № 815/2234/17
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2018-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/2234/17

Категорія: 8.3 Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Шеметенко Л.П.

за участю секретаря - Худика С.А.

за участю представника апелянта - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2018 року та додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від18 квітня 2018 року по справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання дії протиправними, скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними дій Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області щодо проведення, на підставі наказів від 30.08.2013р. №262, від 31.12.2013р. №569 документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, за результатами якої складно акт перевірки №49/15-54-17-03/НОМЕР_1 від 20.01.2014р., скасування податкових повідомлень - рішень Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області від 07.03.2014р. №, №, №, №, №3.

В обґрунтування позову зазначила, що 01.02.2013р. на підставі ухвали Суворовського районного суду міста Одеси від 30.01.2013р. по справі № 523/1606/13-к - співробітниками Суворовського ВП в місті Одесі ГУ НП в Одеській області було проведено обшук за місцем здійснення підприємницької діяльності позивача, за результатами якого, згідно до протоколу виїмки від 01.02.2013р. у позивача були вилучені усі документи бухгалтерського, касового, банківського та податкового обліку, чорнові записи, а також системні блоки від персональних комп'ютерів, флеш-носії. 03.09.2013р. позивача було викликано до ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області для ознайомлення з наказом ДПІ про проведення документальної планової виїзної перевірки.

Тобто, на думку представника позивача, використання відповідачем при перевірці лише свідоцтва про державну реєстрацію позивача, декларацій про доходи, інформації з Центральної бази даних податкової служби, тобто виключно інформації та документів, які були в наявності у податкового органу та могли бути отримані без виїзду за місцем знаходження та реєстрацією позивача, свідчать про те, що документальна планова виїзна перевірка - позивача податковим органом не проводилась, а тому, складений на її підставі акт перевірки від 20 січня 2014 року №49/15-54-17-03/НОМЕР_1 не може, на думку представника ОСОБА_2, бути використаний для додаткового обчислення грошових зобов'язань позивача. Крім того, представник позивача зазначив, що позивач не переходила на загальну систему оподаткування з 1 січня 2012 року, не подавала заяву про відмову від спрощеної системи оподаткування та її дохід від провадження господарської діяльності за 2011 рік склав лише 370 827,00 грн. Крім того, на думку представника ОСОБА_2, позивач не могла бути платником податку на додану вартість оскільки не подавала заяву про реєстрацію особисто згідно п. 183.7 ст.183 ПК України, не здійснювала постачання послуг (робіт) платникам податку на додану вартість згідно п.181.1 ст.181, п. п. 14.1.139, п. 4.1. ст. 14 ПК України, у зв'язку з чим, інформація вказана у пункті 1.17.1. Акту про те, що з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2012 року позивач здійснювала діяльність на загальній системі оподаткування та була платником податку на доходи фізичних осіб, податку на додану вартість та єдиного внеску - не відповідають дійсності. Перевірка проводилась під час знаходження бухгалтерсько-фінансової документації позивача в органі досудового розслідування; органом досудового розслідування не надавались відповідачу для перевірки будь-які бухгалтерсько-фінансові документи позивача; перевірка проводилась за відсутністю бухгалтерсько-фінансової документації позивача.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2018 року - позов задоволено частково.

Скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області від 07.03.2014р. №.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Додатковим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2018 року стягнуто з Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області (, м. Одеса, вул. Академіка Заболотного 38-А) за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (код ІПН НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 5,73 грн.

В апеляційних скаргах, Фізична особа-підприємець ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду від 20.02.2018р. та додаткове рішення скасувати, прийняти нову постанову про задоволення позову в повному обсязі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги навела підстави, аналогічні зазначеним в позові. Що стосується додаткового рішення, просила також його скасувати та ухвалити нове про розподіл судових витрат згідно з положеннями ч. 3 ст. 139 КАС України.

Відповідач не реалізував своє процесуальне право подання відзиву на апеляційні скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішень суду в межах доводів апеляційних скарг, вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Колегія суддів не входить в обговорення та оцінку рішення суду в частині задоволення позову, яка сторонами не оскаржується.

Судом встановлено, що 03.09.2013р. ОСОБА_2 було вручено копію наказу ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області від 30.08.2013р. №262 про проведення документальної планової виїзної перевірки та повідомлення про проведення перевірки від 02.09.2013р. №50/17-1(а.с.164 т.1).

13.09.2013р. довіреній особі ОСОБА_2 - ОСОБА_3-було вручено направлення ДПІ у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області від 13.09.2013 р. №147/15-15-17-03 на проведення документальної планової перевірки та службове посвідчення осіб, які зазначені в ньому (а.с.165 т.1).

Відповідно до наказу ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області від 13.09.2013р. №285 було зупинено проведення документальної планової виїзної перевірки ОСОБА_2

Наказом ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області від 31.12.2013р. №569 поновлено проведення перевірки з 08.01.2014р.(а.с.129 т.1)

Таким чином, у період з 13.09.2013р. по 13.01.2014р. з перервою на призупинений термін, заступником начальника відділу контрольно-перевірочної роботи доходів і зборів з фізичних осіб ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області ОСОБА_4, на підставі наказу ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області №262 від 30.08.2013р. було проведено документальну планову перевірку ОСОБА_2 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2010р. по 31.12.2012р. дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011р. по 31.12.2012р., за результатами якої складено акт перевірки від 20.01.2014р. №49/15-54-17-03/НОМЕР_1.(а.с.50-75 т.1)

У ході перевірки були встановлені порушення ФОП ОСОБА_2:

-п.2.1.3 та 2.1.5 акту, порушено:п.177.5.3 п.177.5 ст.177 Податкового кодексу України, розділу IV Інструкції щодо заповнення податкової декларації про майновий стан і доходи, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 07.11.2011р. №1395 "Про затвердження форми податкової декларації про майновий стан і доходи та Інструкції щодо заповнення податкової декларації про майновий стан і доходи" підлягає сплаті податок з доходів фізичних осіб за 2012 рік у сумі 5217,88грн.;

-п.2.5 акту: порушено п.2 ч.1 ст.7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", чим занижено суму єдиного соціального внеску за 2012 рік на суму 3 984,84 грн.;

-п.2.6.1 акту: порушено п.185.1 ст.185, ст.187, ст.188 Податкового кодексу України, чим занижено суму податку на додатку вартість на 25707,68грн. та п.203.1 ст.203 Податкового кодексу України, за неподання податкових декларацій з податку на додану вартість за лютий-квітень 2012 року;

- п.2.7.2 акту: порушено ст.. 269, ст. 287.8 Податкового кодексу України несплату земельного податку за 2011 -2012 роки на загальну суму 186,94 грн. та п.п. 286.2 ст.286 Податкового кодексу України ненадання податкових розрахунків зі сплати за землю за 2011-2012 роки;

-п.2.9.2: порушено п.1 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", не проведено через реєстраторів розрахункових операцій суму реалізованого товару у 2012 році на загальну суму 64 844,25грн.

На підставі висновків акту перевірки ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області були прийняті 07.03.2014р.:

- податкове повідомлення-рішення №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем у розмірі 5 217,88грн. та штрафними(фінансовими) санкціями у розмірі 1 304,47грн.(а.с.77 т.1);

- податкове повідомлення-рішення №, яким визначено штрафні (фінансові) санкції (штраф) за порушення законодавства про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у розмірі 263 187,05грн. (а.с.78 т.1);

- податкове повідомлення-рішення №3, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 25 707,68грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 6936,92грн. (а.с. 79 т.1);

- податкове повідомлення-рішення №, яким визначено грошове зобов'язання по земельному податку фізичних осіб у розмірі 186,94грн. та нараховано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 386,74грн. (а.с.80 т.1);

- рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким, у зв'язку з донарахуванням за наслідками документальної перевірки (акт перевірки від 20.01.2014р.№49/15-54-17-03/НОМЕР_1) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 3 984,84грн. застосовано штрафні санкції у розмірі 398,48грн.(а.с.81 т.1)

Судом також встановлено, що 30.01.2013р. слідчим суддею Суворовського районного суду м. Одеси у справі №523/1606/13-к задоволено клопотання слідчого СВ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області про надання дозволу на проведення обшуку квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 та надано дозвіл на проведення обшуку (а.с.18-19 т.1).

01.02.2013р. слідчим СВ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області складено протокол обшуку із зазначенням виявлених документів (а.с.20-46 т.1).

Згідно листа слідчого Слідчого відділу Суворовського районного відділу ОМУ ГУМВС України в Одеській області Нетребського О.А. №2665/9/15-54-170 від 13.12.2013р. матеріали фінансово-господарської діяльності ОСОБА_2 направлено до ДПІ у Суворовському районі м.Одеси (а.с.126 т.1)

Заступником начальника відділу контрольно-перевірочної роботи доходів і зборів з фізичних осіб ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області ОСОБА_4 складено опис документів одержаних для проведення документальної перевірки ФОП ОСОБА_2 (а.с.127-128 т.1)

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань до видів діяльності ФОП ОСОБА_2 відносяться: Код КВЕД 77.33 надання в оренду офісних машин і устатковання, у тому числі комп'ютери; Код КВЕД 82.99 Надання інших допоміжних комерційних послуг, н. в. і.у.;Код КВЕД 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; Код КВЕД 61.10 Діяльність у сфері проводового електрозв'язку (основний);Код КВЕД 62.02 Консультування з питань інформатизації; Код КВЕД 62.09 Інша діяльність у сфері інформаційних технологій і комп'ютерних систем; Код КВЕД 63.99 Надання інших інформаційних послуг, н. в. і. у.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, виходив з правомірності здійснення ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області перевірки ФОП ОСОБА_2, та доведеності контролюючим органом порушень податкового законодавства позивачкою, зазначених в акті перевірки.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Статтею 75 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент проведення перевірки) визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Під час з'ясування офіційних обставин справи, 12.12.2017р. судом було допитано у якості свідка ОСОБА_4, яка проводила зазначену перевірку ОСОБА_2 та працювала на посаді заступника начальника відділу контрольно-перевірочної роботи доходів і зборів з фізичних осіб ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області. Свідок ОСОБА_4 пояснила, що наказ ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області від 30.08.2013р. №262 про проведення документальної планової виїзної перевірки та повідомлення про проведення перевірки від 02.09.2013р. №50/17-1 було вручено ОСОБА_2 особисто, яка надала письмові пояснення про те, що усі документи стосовно господарської діяльності були вилученні на підставі ухвали слідчого судді Суворовського районного суду м.Одеси від 30.01.2013р. у справі №523/1606/13-к. Свідок пояснила, що у зв'язку із вказаними поясненнями було зупинено проведення перевірки до отримання вказаних документів. Разом з тим, свідок зазначила, що наказ ДПІ у Суворовському районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області "Про поновлення проведення документальної планової виїзної перевірки" №569 від 31.12.2013р. направлявся поштою на адресу позивача та згідно відміток пошти отриманий 06.01.2014р. Свідок, посилаючись на те, що у ОСОБА_2 були відсутні бухгалтерські документи фінансової діяльності, а вказані документи були надані податковому органу разом з листом Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області від 13.12.2013р. №31/24-453, перевірка була проведена у ДПІ у Суворовського району м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області.

Також, 12.12.2017р. судом було допитано у якості свідка ОСОБА_3, яка представляла інтереси ОСОБА_2 щодо взаємовідносин із податковими органами та пояснила суду, що 13.09.2013р. вона знаходилась у приміщенні ДПІ у Суворовського району м. Одеси на документальній перевірці іншого платника податку, під час якої ОСОБА_4 повідомила її про те, що буде проходити документальна планова перевірка ФОП ОСОБА_2 і надала їй під підпис направлення на перевірку від 13.09.2013р. №147/15-54-17-03. Разом з тим, свідок наголосила, що незважаючи на те, що у неї була довіреність на представлення інтересів ОСОБА_2, позивач не надавала їй повноваження на представлення її інтересів у цій перевірці. При цьому, під час допиту у якості свідка ОСОБА_3 не могла чітко визначитись які саме вона документи підписувала, посилаючись на те, що минуло багато часу. Разом з тим, на запитання суду, чи саме нею складались пояснення від 31.10.2015р. (а.с.82 т.1) адресоване позивачеві про те, що ОСОБА_3 не приймала участі у проведенні перевірки від 2013, 2014 років, вона зазначила, що складала їх не вона та проте підпис її.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що, оскільки виїзд платника податків за кордон не є підставою для нездійснення контролюючими органами документальної планової виїзної перевірки, а також те, що перевірка була проведена на підставі матеріалів фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_2, що були вилучені у позивача на підставі ухвали слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 30.01.2013р. у справі №523/1606/13-к, які були направлені до ДПІ у Суворовському районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області слідчим СВ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, то ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області правомірно здійснено перевірку ФОП ОСОБА_2

У зв'язку з викладеним, позовні вимоги ФОП ОСОБА_2 про визнання протиправними дій Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області щодо проведення, на підставі наказів від 30.08.2013р. №262, від 31.12.2013р. №569 документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, за результатами якої складно акт перевірки №49/15-54-17-03/НОМЕР_1 від 20.01.2014р., задоволенню не підлягають.

Відповідно до п.177.2, п.172.3 ст.177 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця. Для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг).

Згідно пп.177.5.3 п.177.5 ст.177 Податкового кодексу України остаточний розрахунок податку на доходи фізичних осіб за звітний податковий рік здійснюється платником самостійно згідно з даними, зазначеними в річній податковій декларації, з урахуванням сплаченого ним протягом року податку на доходи фізичних осіб та збору за провадження деяких видів підприємницької діяльності на підставі документального підтвердження факту їх сплати.

Згідно з додатком 5 до розділу ІІІ податкової декларації про майновий стан і доходи ФОП ОСОБА_2 від 08.02.2013р.(а.с.132 т.6) сума одержаного доходу у 2012 році склала 507 183,79 грн.

При цьому, під час проведення перевірки ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області було встановлено, що фактично отриманий дохід ФОП склав 515 160,36грн. (515160,36-507183,79), що підтверджується даними Книги обліку доходів і витрат позивача №105 від 16.01.2012р. (а.с.132-144 т.5).

У зв'язку з чим, суд дійшов вірного висновку, що відповідачем правомірно встановлено заниження ФОП ОСОБА_2 валового доходу на 7 976,57грн.

Як вбачається з виписки банку ПАТ "Марфін Банк" р/р НОМЕР_2 (а.с.50-83 т.5) ФОП ОСОБА_2 отримано доходи у розмірі 4166,55грн.у тому числі з ПДВ:

-31.05.2012р. у розмірі 3544,55грн. від ФОП ОСОБА_6 згідно договору №4 від 01.01.2012р.;

-22.10.2012р. у розмірі 150,00грн. від ТОВ "Холідей стрим" оплата за послуги Інтернет;

-30.11.2012р. у розмірі 472,00грн. від ТОВ "Втормет Одеса" за підключення до мережі Інтернет.

Однак, вищезазначені суми не внесено до Книги обліку доходів і витрат ФОПОСОБА_2 №105 від 16.01.2012р., чим занижено валовий дохід на суму 3 472,13грн.(без врахування податку на додану вартість).

Також, згідно виписки банку ПАТ "Марфін Банк" р/р НОМЕР_2 (а.с.50-83 т.5) ФОП ОСОБА_2 20.04.2012р. отримано від ТОВ "Холідей стрим" дохід у розмірі 210,00 грн., але до Книги обліку доходів і витрат ФОП ОСОБА_2 №105 від 16.01.2012р. внесено суму 140,00грн. замість необхідної суми 175,00грн., чим занижено валовий дохід на суму 35,00грн.

Таким чином, заниження ФОП ОСОБА_2 чистого оподатковуваного доходу у 2012 році склало 11483,70грн.

У зв'язку з викладеним, сума податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету позивачем занижена на 1 722,56грн.

Згідно додатку 5 до розділу ІІІ податкової декларації про майновий стан і доходи ФОП ОСОБА_2 від 08.02.2013р. (а.с.132 т.6) сума податку на доходи фізичних осіб у 2012 році склала 7 960,86грн.

Проте, під час перевірки перевіряючими встановлено, що фактично ФОП ОСОБА_2. сплачено податок на доходи фізичних осіб у розмірі 4 465,53грн. Недоплата податку на доходи фізичних осіб склала - 3 495,32грн.

Доказів сплати податку на доходи фізичних осіб за 2012 році у повному обсязі представником позивача до суду надано не було.

Таким чином, ФОП ОСОБА_2 занижено податок на доходи фізичних осіб у 2012 році у загальному розмірі 5217,88грн.

У зв'язку з викладеним, колегія суддів також вважає, що податкове повідомлення-рішення № від 07.04.2014р., яким визначено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем у розмірі 5217,88грн. та штрафні (фінансові) санкції у розмірі 1304,47грн. є правомірним та скасуванню не підлягає.

Статтею 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010р. №2464-VI визначено, що єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п.2 ч.1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 та 5 частини першої статті 4 цього Закону на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому, розмір єдиного внеску розраховується згідно п.11 ст.8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" та становить 34,7% бази нарахування.

При цьому, враховуючи встановлене заниження ОСОБА_2 суми чистого оподатковуваного доходу, на який нараховується єдиний внесок у сумі 11 483,70 грн. та те, що єдиний внесок нараховується на суму доходу, отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладанню податку на доходи фізичних осіб у розмірі 34,7%, суд дійшов правильного висновку, що перевіркою правомірно встановлено заниження ОСОБА_2 суми єдиного соціального внеску за 2012 рік на суму 3 984,84грн.

У зв'язку з чим, рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким, у зв'язку з донарахуванням за наслідками документальної перевірки (акт перевірки від 20.01.2014р. №49/15-54-17-03/НОМЕР_1) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 3984,84грн. застосовано штрафні санкції у розмірі 398,48грн. є правомірним та скасуванню не підлягає.

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 у період з 01.01.2010р. по 31.12.2011р. здійснювала діяльність на спрощеній системі оподаткування. Загальна сума доходу, отриманого від провадження діяльності на спрощеній системі оподаткування за 2011 рік склала 370 827,00грн.

Пунктом 183.10 ст. 183 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що будь-яка особа, яка підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку, і у випадках та в порядку, передбачених цією статтею, не подала до органу державної податкової служби реєстраційну заяву, несе відповідальність за не нарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.

Відповідно до положень п.181.1. ст.181 Податкового кодексу України у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 300 000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов'язана зареєструватися як платник податку в органі державної податкової служби за своїм місцезнаходженням (місцем проживання).

При цьому п.183.1., 183.2, 183.3 ст.184 Податкового кодексу України визначено, що будь-яка особа, що підлягає обов'язковій реєстрації чи прийняла рішення про добровільну реєстрацію як платника податку, подає до органу державної податкової служби за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) реєстраційну заяву. У разі обов'язкової реєстрації особи як платника податку реєстраційна заява подається до органу державної податкової служби не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій, визначеного у статті 181 цього Кодексу. У разі добровільної реєстрації особи як платника податку або особи, яка відповідає вимогам, визначеним підпунктом 6 пункту 180.1 статті 180 цього Кодексу, реєстраційна заява подається до органу державної податкової служби не пізніше ніж за 20 календарних днів до початку податкового періоду, з якого такі особи вважатимуться платниками податку та матимуть право на податковий кредит і виписку податкових накладних.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 звернулась до податкових органів із реєстраційною заявою платника податку на додану вартість 02.04.2012р. (а.с. 156 т.1), у якій зазначила, що загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів (послуг), що підлягають оподаткуванню згідно з розділом V Податкового кодексу України протягом останніх 12 календарних місяців становить 370 827,00грн., зазначивши, що дата досягнення загальної суми оподатковуваних операцій - 30.03.2012р.

Враховуючи викладене та те, що у разі переходу осіб із спрощеної системи оподаткування, що не передбачає сплати податку, на сплату інших податків і зборів, встановлених цим Кодексом реєстраційна заява подається не пізніше 10 числа першого календарного місяця, в якому здійснено перехід на сплату інших податків і зборів, встановлених цим Кодексом, та те, що зазначена ОСОБА_2 загальна сума оподатковуваних операцій була досягнута 31.12.2011р., суд слушно зазначив, що ОСОБА_2, звернулась до податкових органів із реєстраційною заявою платника податку на додану вартість 02.04.2012р. із порушенням строків такого звернення.

Пунктом 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

З матеріалів справи вбачається, що у зв'язку з проведенням реєстрації ФОП ОСОБА_2 платником податку на додану вартість з 09.04.2012р. позивачем надано податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень-травень 2012р.(а.с.206-208 т.5).

Під час перевірки перевіряючими встановлено, що згідно Книги обліку доходів і витрат ФОП ОСОБА_2 №105 від 16.01.2012р. розмір отриманих доходів від здійснення підприємницької діяльності у січні 2012 року - 45891,74грн. (у тому числі податок на додану вартість 7648,23грн.), у лютому 2012р. - 50118,72грн. (у тому числі податок на додану вартість 8353,12грн.); у березні 2012р. - 52958,41 грн. (у тому числі податок на додану вартість 8826,40грн.); квітні 2012р.-43478,09грн. (де 100,00грн. отримані 04.04.2012р. внесено з урахуванням податку на додану вартість, а 43378,09грн. без врахування податку на додану вартість).

Також, встановлено, що 20.04.2012 на р/р№1 (а.с.50-83 т.5) ФОП ОСОБА_2 надійшло 210 грн. від ТОВ "Холідей стрім", але до книги обліку доходів і витрат внесена сума - 140грн. та не внесено до реєстру по отриманих податкових накладних; 30.04.2012р.- до книги обліку доходів і витрат внесена сума 1000,00 грн.(без ПДВ) від ТОВ "Норма плюс" згідно акту виконаних робіт №28 від 30.04.2012р. та не внесена до реєстру отриманих податкових накладних;-31.05.2012р. до книги обліку доходів і витрат внесена сума 1000,00грн.(без ПДВ) від ТОВ "Норма плюс" згідно акту виконаних робіт №32 від 31.05.2012р. та не внесено до реєстру отриманих податкових накладних;-30.06.2012р. внесена сума 12816,80грн. (без ПДВ) отримана від ФОП ОСОБА_1 згідно акту виконаних робіт №42 від 30.06.2012р. до реєстру отриманих податкових накладних внесена сума 12483,47грн., тобто не внесено до реєстру податкових накладних суму у розмірі 333,33грн.(без ПДВ);-31.07.2012р.-1666,67грн.(без ПДВ):внесена сума 416,67грн.(без ПДВ) від ФОП ОСОБА_1 згідно акту виконаних робіт №52 від 31.07.2012р.; внесена сума 833,33грн.(без ПДВ) від ТОВ "Норма плюс" згідно акту виконаних робіт №51 від 31.07.2012р. 416,67грн. внесено до книги доходів і витрат;-31.08.2012р. внесена сума 83,33грн.(без ПДВ), яка надійшла згідно виписки банку від ТОВ "Холідей стрим", але до реєстру виданих податкових накладних внесено лише 58,33грн.;-30.12.2012р. внесено суму 200,00грн.(без ПДВ) від ТОВ "Інтелектуальні комунікації -ЛТД" згідно акту виконаних робіт №ОУ-84 від 30.12.2012р.

Враховуючи викладене та те, що ОСОБА_2 з 01.01.2012р. є платником податку на додану вартість, суд дійшов вірного висновку, що ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області правомірно прийнято податкове повідомлення рішення №3 від 07.03.2014р., яким визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 25 707,68грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 6 936,92грн.

З матеріалів справи також вбачається, що згідно п.2.9 акту перевірки, що підтверджується Книгою обліку доходів і витрат №105 від 16.01.2012р.(а.с.132-144 т.5), відомостями виписки банку ПАТ "Марфін Банк" р/р НОМЕР_2 (а.с.50-83 т.5) ФОП ОСОБА_2 отримано доходи від здійснення підприємницької діяльності, які внесені до Книги обліку доходів і витрат, проте не проведені через розрахунковий рахунок платника податків, а саме: за період з 01.01.2012р. по 08.04.2012р. у розмірі 3890,00грн. (без податку на додану вартість); за період з 09.04.2012р. по 31.12.2012р. у розмірі 50795,21 (без податку на додану вартість, який складає 60954,25грн.)

Відповідно до п.1 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Враховуючи викладене та те, що ФОП ОСОБА_2 при здійсненні підприємницької діяльності використовувала безготівкову форму розрахунків шляхом отримання коштів за надання послуг на розрахунковий рахунок, однак вищезазначені кошти на відповідний р/р НОМЕР_2 банку ПАТ "Марфін Банк" (а.с.50-83 т.5) не надходили та за ФОП ОСОБА_2 реєстратор розрахункових операцій не зареєстровано, суд дійшов вірного висновку, що відповідачем правомірно встановлено, що надані послуги здійснювались за готівку та вносились до книги обліку доходів і витрат та правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення № від 07.03.2014р., яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) за порушення законодавства про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у розмірі 263 187,05грн.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і зводяться до переоцінки встановлених судом обставин справи.

Стосовно доводів апеляційної скарги на додаткове судове рішення від 18 квітня 2018 року щодо невірного розподілення судових витрат, колегія суддів зазначає наступне.

Частинами 1, 3 ст.139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено судовий збір за подання вказаного адміністративного позову майнового та немайнового характеру, у загальному розмірі 4800,00грн., про що свідчать квитанції №17529388 від 14.04.2017р., №17529442 від 14.04.2017р., №17655168 від 11.05.2017р.

Разом з тим, за подання вказаного адміністративного позову майнового характеру у загальному розмірі 303326,16грн. сплачено відповідно 3033,26грн. судового збору.

Судом встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20.02.2018р. частково задоволено адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області від 07.03.2014р. №, яким визначено грошове зобов'язання по земельному податку фізичних осіб у розмірі 186,94грн. та нараховано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 386,74грн.

Таким чином, судом скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області від 07.03.2014р. № у загальному розмірі 573,68грн., що становить 0,189129% від загальної заявленої майнової суми.

Враховуючи те, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20.02.2018р. по справі №815/2234/17 адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задоволено частково та враховуючи розмір заявлених позивачем позовних вимог майнового характеру, суд правильно стягнув з Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 судового збору у розмірі 5,73 грн. (3033,26грн.*0,189129%/100%)

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

При цьому апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Керуючись 308, 315, 316, 321,322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2018 року та додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2018 року по справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання дії протиправними, скасування податкових повідомлень-рішень,- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 08.11.2018р.

Головуючий суддя Стас Л.В.
Судді Шеметенко Л.П. Турецька І.О.