Справа № 826/9655/18
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2018-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 р.м. ХерсонСправа № 826/9655/18
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гомельчука С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 01 червня 2018 року,

встановив:

21 червня 2018 року Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (далі - позивач, Держгеокадастр) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - відповідач, Виконавча служба), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу на боржника Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру від 01 червня 2018 року у розмірі 10200,00 грн., винесену в межах виконавчого провадження № 51134730 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренко С.В (далі - державний виконавець).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що підстав для притягнення до відповідальності позивача немає, так як відповідальність за затримку виконання рішення про працевлаштування звільненого працівника несе працівник, якщо він не вчиняє реальних дій, що вказують на його бажання працевлаштуватись. Тобто затримка виконання рішення суду відбувається не з вини боржника, а з підстав бездіяльності стягувача.

31 липня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

09 серпня 2018 року відповідачем до суду подано відзив на позов.

Позиція відповідача обґрунтована тим, що державний виконавець діяв у відповідності до норм чинного законодавства та в рамках вимог Закону України «Про виконавче провадження», а скасування постанови про накладення штрафу від 01 червня 2018 року суперечить вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

09 серпня 2018 року закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду по суті.

13 серпня 2018 року позивачем до суду подано відповідь на відзив, згідно якої вбачається, що позивач не погоджується із позицією Виконавчої служби, викладеною у відзиві та вважає, що старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренко С.В. 01 червня 2018 року діяв протиправно, приймаючи постанову про накладення штрафу в межах виконавчого провадження № 51134730, незважаючи на долучені до матеріалів виконавчого провадження документи, що свідчать, на думку позивача, про наявність у боржника поважних причин невиконання судового рішення та підтверджують факти перешкоджання стягувачем виконанню судового рішення.

Ухвалою від 28 серпня 2018 року Окружний адміністративний суд міста Києва дійшов висновку про наявність правових підстав для передачі матеріалів вказаної адміністративної справи на розгляд Херсонського окружного адміністративного суду, тобто на розгляд суду, який видав виконавчий документ. Справа надійшла до Херсонського окружного адміністративного суду 26 жовтня 2018 року.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 жовтня 2018 року головуючим по справі визначено суддю Гомельчука С.В.

Ухвалою суду від 30 жовтня 2018 року прийнято до провадження дану справу, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження та призначити судове засідання на 08 листопада 2018 року.

У день розгляду справи, 08 листопада 2018 року, відповідач не забезпечив явку свого представника в судове засідання, проте був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Того ж дня позивачем подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відтак, суд згідно положень ч. 9 ст. 205 КАС України вважає за можливе розглядати дану справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заяви по суті, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 15.02.2016 постановою Херсонського окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 05.04.2016 у справі № 821/3795/15-а було задоволено позов ОСОБА_3, зобов'язано Державне агентство земельних ресурсів України, з дотриманням порядку вивільнення працівників, передбаченого ст.49-2 КЗпП України, вирішити питання щодо працевлаштування позивача.

29.04.2016 на підставі вказаних судових рішень ОСОБА_3 отримав виконавчий лист № 127.

04.05.2016 позивач направив зазначений виконавчий лист разом з заявою про відкриття виконавчого провадження на адресу Відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, який був отриманий уповноваженою особою відділу 11.05.2016.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєвим О.В. 19.05.2016 відкрито виконавче провадження ВП № 51134730 на підставі виконавчого листа № 821/3795/15-а від 29.04.2016, якою встановлено боржнику строк до семи днів з моменту винесення постанови для самостійного виконання рішення суду.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєвим О.В. від 08.02.2017 зупинено виконавчі дії.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 09.02.2017 про заміну сторони у виконавчому провадженні змінено боржника у виконавчому провадження ВП № 51134730 - Державне агентство земельних ресурсів України на його правонаступника - Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєвим О.В. від 06.03.2017 виконавче провадження ВП № 51134730 поновлено та замінено боржника.

02.03.2017 позивачем подано заяву до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вх. № 36385-0-33-17 від 03.03.2018 про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно частини четвертої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 19.01.2018 по справі № 821/1834/17 визнано протиправною бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, що полягає у не проведенні виконавчих дій у порядку та у строки, передбачені ЗУ «Про виконавче провадження», спрямованих на виконання рішення суду по справі № 821/3795/15-а, зобов'язано відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вжити вичерпних процесуальних заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» щодо виконання виконавчого листа № 821/3795/15-а, виданого Херсонським окружним адміністративним судом 29.04.2016 та відповідно до статті 382 КАС України судом зобов'язано Міністерство юстиції України у строк до 22.02.2018 подати до Херсонського окружного адміністративного суду звіт про виконання даного судового рішення.

До Херсонського окружного адміністративного суду 12.02.2018 представником позивача подано заяву, яка, зокрема, містила вимогу про зміну способу виконання судового рішення.

16.02.2018 державним виконавцем з метою виконання рішення суду скеровано вимогу до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру виконати виконавчий лист від 29.04.2016 у справі № 821/3795/15-а протягом 10 робочих днів, у разі невиконання надати письмове пояснення за фактами невиконання даного рішення або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження. Крім того, попереджено про відповідальність у разі невиконання законних вимог державного виконавця.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 23.02.2018 у справі № 821/3795/15-а в задоволені заяви представника ОСОБА_3 про зміну способу виконання судового рішення та забезпечення позову в частині зміни способу виконання судового рішення відмовлено.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 03.03.2018 у справі № 821/1834/17, встановлено новий строк подання звіту про виконання рішення суду.

05.03.2018 державним виконавцем надано звіт про виконання рішення суду до Херсонського окружного адміністративного суду, в якому повідомлено, що станом на 05.03.2018 у відділі відсутня інформація про відповідь з Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру на вимогу державного виконавця.

12.03.2018 позивачем подано заяву (повторно) вх. № 5-28-0.17-2876/2-18 про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до пункту 4 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», в якій просить державного виконавця долучити до матеріалів виконавчого провадження № 51134730 копію доповідної записки від 16.08.2016, копію листа ГУ Держгеокадасгру у Херсонській області від 16.08.2016, копію акта від 17.08.2016, копію переліку вакантних посад станом на 18.08.2016, копію заяви ОСОБА_3 від 30.08.2016, копію акта від 08.09.2016, копію проекту мирової угоди, копію акта від 07.10.2016, копію переліку вакантних посад станом на 07.10.2016.

22.03.2018 на вимогу державного виконавця боржником надано відповідь № 5-28-0.17-2729/2-18 від 05.03.2018 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на виконання вимоги державного виконавця від 16.02.2018, подано заяву від 02.03.2017 про повернення виконавчого документа стягувачу.

За невиконання рішення суду та вимоги державного виконавця, винесено постанову від 12.04.2018 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн у ВП № 51134730 та зобов'язано виконати рішення протягом 10 робочих днів. У постанові, крім іншого, зазначено, що станом на 12.04.2018 боржником не надано документальне підтвердження виконання рішення суду, а також не повідомлено про поважні причини такого невиконання.

В подальшому Держгеокадастром оскаржено в судовому порядку постанову державного виконавця від 12.04.2018 про накладення штрафу.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 17.04.2018 року в справі № 821/1834/17, встановлено новий строк подання звіту про виконання рішення суду.

01.06.2018 відповідачем винесено постанову про накладення штрафу на позивача у розмірі 10200,00 грн. у ВП № 51134730. У постанові, крім іншого, зазначено, що станом на 01.06.2018 боржником не надано документальне підтвердження виконання рішення суду, а також не повідомлено про поважні причини такого невиконання.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.08.2018 по справі № 826/9642/18 в задоволенні позовної заяви Держгеокадастру відмовлено повністю. Проте, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.10.2018 рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове, яким скасовано постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 12.04.2018 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. у ВП № 51134730.

Не погоджуючись із постановою відповідача від 01.06.2018, позивач звернувся до суду з метою поновлення своїх порушених прав, шляхом визнання протиправною та скасування наведеної постанови Виконавчої служби.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404).

Виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 Закону № 1404).

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом (п. п. 1, 16 ч. 3 ст. 18 Закону № 1404).

За рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч. ч. 1, 2 ст. 63 Закону № 1404).

Статтею 75 Закону встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Системний аналіз викладених правових норм свідчить про те, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. Поважними причинами невиконання боржником рішення можуть бути визнані лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення боржника, пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для виконання рішення у встановлений виконавцем строк та повинні бути підтверджені належними доказами.

При цьому, застосування такого заходу реагування як винесення постанови про накладення штрафу є обов'язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Обґрунтовуючи поважність причин невиконання рішення суду, позивач посилається на копію доповідної записки від 16.08.2016, копію листа ГУ Держгеокадастру у Херсонській області від 16.08.2016, копію акта від 17.08.2016, копію переліку вакантних посад станом на 18.08.2016, копію заяви ОСОБА_3 від 30.08.2016, копію акта від 08.09.2016, копію проекту мирової угоди, копію акта від 07.10.2016, копію переліку вакантних посад станом на 07.10.2016, копію листа від 25.05.2018 № 31-21-0.7-2860/2-18 про оголошення конкурсу на посаду начальника відділу у Новотроїцькому районі ГУ Держгеокадастру в Херсонській області із пропозицією до стягувача взяти участь у наведеному конкурсі, лист ОСОБА_3 від 31.05.2018 про відмову приймати участь у конкурсі на зайняття посади, лист відповідача від 06.06.2018 про роз'яснення ОСОБА_3 порядку зайняття бажаної посади, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши зазначені документи та обставини справи в цілому, суд вважає, що позивачем вчинялись активні дії з метою виконання рішення суду, що підтверджуються вищенаведеними долученими до матеріалів виконавчого провадження документами. Позивач не може призначити стягувача ОСОБА_3 без його згоди на посаду без проходження конкурсу, оскільки це суперечитиме Закону України «Про державну службу».

Встановлені судом обставини справи свідчать на користь висновку про намір стягувача про поновлення його на посаді без проходження конкурсу.

При цьому, згідно листа ВПВР Департаменту ДВС МЮУ Держгеокадастром, з метою виконання рішення суду № 821/3795/15-а ОСОБА_3 неодноразово (25.08.2016, 17.10.2016, 25.05.2018, 06.06.2018) пропонувався перелік наявних вакантних посад для працевлаштування, на що останній висловлював категоричну відмову від запропонованої роботи. Вказані дії свідчать про вжиття позивачем всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів спрямованих на виконання виконавчого листа № 821/3795/15, виданого Херсонським окружним адміністративним судом в рамках ВП №51134730.

Згідно обставин, встановлених рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 19.01.2018 у справі № 821/1834/17 (набрало законної сили 24.02.2018) відповідачем станом на момент прийняття відповідного рішення визнано поважними причини невиконання позивачем судового рішення, але після ухвалення цього рішення, Виконавчою службою прийнято постанови про накладення штрафу на Держгеокадастр від 12.04.2018 та 01.06.2018 у зв'язку з ненаданням боржником документального підтвердження виконання рішення суду та неповідомленням поважних причин такого невиконання.

Тобто, спочатку відповідач визнавав поважними причини невиконання позивачем судового рішення на підставі документів, наданих до виконавчого провадження, а в подальшому дійшов висновку про відсутність документального підтвердження виконання рішення суду та неповідомлення поважних причин такого невиконання.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позивачем активно вживались всі необхідні заходи з метою виконання рішення щодо вирішення питання про працевлаштування ОСОБА_3, в той час як стягувач не погоджувався на жодну з посад, які йому неодноразово пропонувались боржником для працевлаштування.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України", відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом".

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст.77 КАС України).

На підставі ч. 1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Проаналізувавши надані сторонами докази та норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що відповідач свою позицію не довів та не обґрунтував. Натомість, позивач довів протиправність оскаржуваного рішення.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а позов таким, що має бути задоволеним повністю.

Таким чином, керуючись статтями 2, 9, 12, 14, 139, 241 - 246, 205, 255, 287 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу на Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру (, 03151, м. Київ, вул. Народного ополчення, 3) від 01 червня 2018 року у розмірі 10200,00 грн., винесену в межах виконавчого провадження № 51134730 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренко С.В. (, 01001, м. Київ, вул. Городецького, 13).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Гомельчук С.В.

кат. 11.5