Справа № 826/8840/17
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2018-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 листопада 2018 року № 826/8840/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Добрянської Я.І. розглянувши матеріали адміністративної справи

за позовомОСОБА_1
доДержавної пенітенціарної служби України
третя особа проГоловне Управління Пенсійного фонду України в м.Києві визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Державної пенітенціарної служби України третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві в якому з урахуванням уточнень позовних вимог просив:

- визнати бездіяльність Державної пенітенціарної служби України щодо відмови у направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві документів ОСОБА_1 щодо призначення йому пенсії за вислугу років, протиправною;

- зобов'язати Державну пенітенціарну службу України направити до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві перелік документів, які необхідні для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем всупереч вимог чинного законодавства не виконано своїх обов'язків щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів відносно позивача.

Відповідачем подано відзив на уточнений адміністративний позов в якому зазначає, що ним не приймалось рішень про призначення або відмову в призначенні певного виду пенсії позивачу, а лише надано відповідь на його звернення. Також, зазначає, що позивач не має права на призначення пенсії за вислугу років, оскільки при обчисленні пенсії враховується виключно календарна вислуга, яка станом на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії у нього відсутня. З огляду на що, просить відмовити у задоволенні адміністративного позову.

В судовому засіданні 31.05.2018р. судом вирішено подальший розгляд справи проводити в порядку письмового провадження.

15.12.2017р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 №2147-VIII, яким внесено зміни до КАС України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" КАС України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Згідно з частиною третьою статті 241 КАС України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, суд дослідив матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених вимог в їх сукупності, надав їм юридичну оцінку та встановив наступне.

22.09.2016р. ОСОБА_1 звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України (у зв'язку із скороченням штатів) відповідно до п. 5 ст. 23 Закону України "Про державну кримінально-виконавчу службу України", що підтверджується копією витягу з наказу від 22.09.2016р. № 233/ОС-16. (а.с. 14)

Відповідно до вищезазначеного наказу, вислуга років на день звільнення в календарному обчисленні становить 20 років 0 місяців 23 дні, а у пільговому обчисленні 25 років 05 місяців 10 днів, що також підтверджується копією розрахунку вислуги років складеного відповідно до особової справи позивача. (а.с. 15-17)

02.03.2017р. позивач звернувся до відповідача із заявою в якій просив оформити матеріали щодо призначення позивачу пенсії за вислугу років. (а.с. 118)

14.04.2017р. листом Державної пенітенціарної служби України № 5/1-865-Тл/2-17 позивача повідомлено про те, що відповідно до ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсія за вислугу років призначається особам начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, незалежно від віку, якщо при звільненні зі служби станом на 30 вересня 2016р. вислуга років становила 22 календарних роки та 6 місяців і більше. Також, повідомлено про те, що календарна вислуга років на 22.09.2016р. складала 20 років 0 місяців 23 дні. До вищезазначеного листа додано грошовий атестат, довідку про додаткові види грошового забезпечення та розрахунок вислуги років. (а.с. 13)

Позивач вважаючи, що відповідачем протиправно не виконано своїх обов'язків щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів відносно позивача, звернувся до суду для захисту свої прав.

Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову з огляду на таке.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 3 ст. 23 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України", пенсійне забезпечення осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби здійснюється відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

При звільненні зі служби особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Так, відповідно до п."б" ст.1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", право на пенсійне забезпечення мають особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Згідно пункту "а" ч.1 ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д", "ж" статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше.

Положеннями ч.1 ст. 23 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" визначено, що держава забезпечує соціальний захист персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших законів України.

В силу ч. 4 ст. 23 Закону, особам рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби встановлюється пільговий залік вислуги років для призначення пенсії - один місяць служби за сорок днів; особам, які проходять службу у воєнізованих формуваннях і установах виконання покарань, призначених для тримання засуджених до довічного позбавлення волі, - один місяць служби за півтора місяця, а в установах виконання покарань, призначених для тримання і лікування інфекційних та психічно хворих засуджених, - один місяць служби за два місяці за переліком посад і в порядку, що затверджуються Міністерством юстиції України.

Згідно ч.1 ст. 2 вказаного Закону, військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 року № 1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян» врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1 (далі по тексту - Порядок № 3-1).

Так, пунктом 1 Порядку № 3-1 встановлено, що заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи міністерств та відповідних служб.

Відповідно правових положень Порядку № 3-1, на уповноважені структурні підрозділи міністерств та відповідних служб покладено функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів.

Разом з тим, пунктами 12 і 13 Порядку № 3-1 передбачено, що уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії.

У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені пунктом 6 цього Порядку.

Копії документів, необхідних для призначення пенсії, що подаються уповноваженими структурними підрозділами до органів, що призначають пенсії, мають бути завірені цими уповноваженими структурними підрозділами в установленому порядку.

Копії документів, необхідних для призначення пенсії, що подаються безпосередньо заявниками до органів, що призначають пенсії, завіряються органами, що призначають пенсії.

Судом встановлено, що листом відповідача від 02.03.2017р. № 5/1-865-Тл/2-17 позивача повідомлено про відсутність підстав для призначення пенсії за вислугу років, у зв'язку із відсутністю у останнього необхідної кількості календарної вислуги років, що дає право на призначення пенсії за вислугу років на умовах Закону № 2262. Матеріали до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві направлено не було.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що ДПС України порушено вимоги чинного законодавства, а саме: п. 12 Порядку № 3-1, оскільки в матеріалах справи не міститься доказів оформлення всіх необхідних документів позивача і свого подання про призначення пенсії (додаток 2) у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії, ознайомлення з ним позивача, і направлення їх до ГУ ПФУ в м. Києві.

Більше того, відповідно до ст. 49 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", пенсію згідно з цим Законом призначають органи Пенсійного фонду України.

Таким чином, законодавцем чітко визначено, що виключно органи Пенсійного фонду України уповноважені приймати рішення про призначення або відмову в призначенні пенсії тим категоріям осіб, на яких розповсюджується дія Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Доводи відповідача щодо відсутності календарної вислуги років у позивача для призначення останньому пенсії за вислугою років, судом не приймаються до уваги, оскільки предметом цього спору є протиправна бездіяльність щодо не виконання відповідачем повноважень регламентованих Порядком № 3-1 щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів відносно позивача, а не наявність або відсутність права на її призначення, оскільки, як встановлено судом, рішення про призначення або відмову в призначенні пенсії належить до виключних повноважень територіальних органів Пенсійного фонду України.

Відтак, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 77, 122, 123, 242, 243, 251, 255 КАС України,

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати бездіяльність Державної пенітенціарної служби України щодо відмови у направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві документів ОСОБА_1 щодо призначення йому пенсії за вислугу років, протиправною.

3. Зобов'язати Державну пенітенціарну службу України направити до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві перелік документів, які необхідні для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1280,0 (одна тисяча двісті вісімдесят гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної пенітенціарної служби України.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295, 296 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська