Справа № 441/1439/17
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2018-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/620/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Кузьмича С.М. та Довгої О.І.,

з участю секретаря судового засідання - Луців І.І.,

а також сторін (їх представників):

від позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2;

від відповідача - Артим В.В.;

від третьої особи - Марциняк В.Я., Коваль П.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Шевченка - 213» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.04.2018р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Керницької сільської ради Городоцького району Львівської обл., третя особа без самостійних вимог на предмет спору Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Шевченка - 213», про визнання протиправними та скасування рішень органу місцевого самоврядування щодо надання дозволу на розроблення детального плану території (суддя суду І інстанції: Крутько О.В.; час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 14 год. 20 хв. 17.04.2018р. м.Львів; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 26.04.2018р.),-

В С Т А Н О В И В:

06.10.2017р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, у якому просив визнати протиправним та скасувати наступні рішення відповідача Керницької сільської ради Городоцького району Львівської обл.:

№ 427 від 01.06.2017р. «Про надання дозволу ОСББ «Шевченка-213» на розроблення детального плану території для передачі у власність земельної ділянки для обслуговування багатоквартирного житлового будинку, належних до нього господарських будівель, споруд та прибудинкової території»;

№ 497 від 21.08.2017р. «Про внесення змін до рішення № 427 від 01.06.2017 року»;

а також здійснити розподіл судових витрат у передбаченому законом порядку (Т.1, а.с.3-8).

Ухвалою суду від 19.10.2017р. залучено до участі в справі у якості третьої особи без самостійних вимог Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку /ОСББ/ «Шевченка - 213» (Т.1, а.с.53-54).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17.04.2018р. заявлений позов задоволено; визнано протиправними та скасовані рішення відповідача Керницької сільської ради Городоцького району Львівської обл. № 427 від 01.06.2017р. «Про надання дозволу ОСББ «Шевченка-213» на розроблення детального плану території для передачі у власність земельної ділянки для обслуговування багатоквартирного житлового будинку, належних до нього господарських будівель, споруд та прибудинкової території» та № 497 від 21.08.2017р. «Про внесення змін до рішення № 427 від 01.06.2017 року»; вирішено питання про розподіл судових витрат (Т.2, а.с.69-75).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив третя особа ОСББ «Шевченка-213», який покликаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до невірного вирішення спору, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову по справі, якою у задоволенні заявленого позову відмовити (Т.2, а.с.84-87).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що, обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, ОСОБА_1 вказував на порушення проектуванням детального плану забудови його права на вільне володіння і користування проїздом, який не передбачений проектом забудови земельної ділянки. Разом з тим, спірні рішення відповідача не породжують для позивача, як власника суміжної земельної ділянки та будинку, жодних правових наслідків, не мають обов'язкового для нього характеру.

Також під час судового розгляду позивач не довів і суд не встановив, що оскаржувані рішення відповідача суперечать інтересам територіальної громади та їх скасування є необхідним в демократичному суспільстві. Розроблення документації, а не її затвердження, не може порушувати права у публічно-правовому спорі.

Відповідачем не були прийняті рішення про передачу земельної ділянки у власність чи користування апелянту. Натомість, цими рішеннями надано дозвіл на розроблення детального плану території ОСББ «Шевченка-213», через що суд допустився грубої помилки щодо предмету спору.

Окрім цього, судом не було задоволено клопотання представника апелянта про відкладення розгляду справи у зв'язку із заміною представника, хоча аналогічне клопотання позивача було ним задоволено. Звідси, суд порушив право третьої особи на захист в суді.

Представником позивача адвокатом ОСОБА_2 скеровано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права та ухвалив законне і справедливе судове рішення (Т.2, а.с.110-113).

Заслухавши суддю-доповідача, представників третьої особи та відповідача на підтримання поданої скарги, заперечення позивача і його представника, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 22.05.2017р. третя особа ОСББ «Шевченка-213» звернулась до відповідача Керницької сільської ради Городоцького району Львівської обл. із заявою від 04.05.2017р., в якій просило надати дозвіл на приватизацію та безоплатну передачу у приватну власність цього об'єднання () земельної ділянки за адресою: с.Керниця Городоцького району Львівської обл., вул.Шевченка, буд.213, на якій розташовано нерухоме майно (квартири) членів ОСББ «Шевченка-213» (Т.2, а.с.15).

До заяви були долучені копії виписки з ЄДРПОУ ОСББ «Шевченка-213», протоколу рішення загальних зборів членів ОСББ «Шевченка-213» № 2 від 04.05.2017р., правовстановлюючих документів на нерухоме майно ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_16., ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (Т.2, а.с.16-24).

За наслідками розгляду вказаної заяви Керницькою сільською радою Городоцького району Львівської обл. прийнято рішення № 427 від 01.06.2017р. «Про надання дозволу ОСББ «Шевченка-213» на розроблення детального плану території для передачі у власність земельної ділянки для обслуговування багатоквартирного житлового будинку, належних до нього господарських будівель, споруд та прибудинкової території» (Т.1, а.с.9, 77).

Зазначеним рішенням відповідачем надано дозвіл ОСББ «Шевченка-213» на розроблення детального плану території для передачі у власність земельної ділянки по вул.Шевченка, 213 орієнтовною площею 1,0 га для обслуговування багатоквартирного житлового будинку, належних до нього господарських будівель, споруд та прибудинкової території; зобов'язано ОСББ «Шевченка-213» звернутись у ліцензовану архітектурно-планувальну організацію за розробленням детального плану території, зазначеної у п.1 вказаного рішення.

21.08.2017р. Керницькою сільською радою Городоцького району Львівської обл. прийнято рішення № 497 «Про внесення змін до рішення № 427 від 01.06.2017 року», яким змінено вищезазначене рішення і надано дозвіл ОСББ «Шевченка-213» на розроблення детального плану території для передачі земельної ділянки, призначеної для обслуговування багатоквартирного житлового будинку, належних до нього господарських будівель, споруд та прибудинкової території не у власність, а у спільне користування; замовником розроблення детального плану визначено Керницьку сільську раду (Т.1, а.с.10, 78).

Із змісту заявленого позову слідує, що позивачем ОСОБА_1 оспорюються вказані рішення відповідача, оскільки він користується заїздом до свого будинку через земельну ділянку, за оформленням права на яку звернулось ОСББ «Шевченка-213» (Т.1, а.с.3-8).

Згідно рішення Виконавчого комітету Керницької сільської ради народних депутатів № 107 від 21.10.1995р. «Про врегулювання спільного заїзду між жителями села Керниця» ОСОБА_1 дозволено користуватись спільним заїздом до будинку його батьків, господарство яких межує із будинком вчителів в с.Керниця (Т.1, а.с.11).

При цьому, позивач вважає, що надане йому право на користування проїздом до будинку, який межує з будинком № 213 по вул. Шевченка в с.Керниця Городоцького району Львівської обл., не враховано при розробленні детального плану території на замовлення ОСББ, що не заперечує відповідач та третя особа у справі, які стверджують, що ОСОБА_1 має використовувати інший заїзд до свого будинку.

Приймаючи рішення по справі та задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що Керницька сільська рада Городоцького району Львівської обл. уповноважена приймати рішення про розроблення детального плану території. Земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, можуть передаватися безоплатно у власність або в постійне користування співвласників багатоквартирного будинку, а не об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку, як юридичній особі.

У оспорюваних рішеннях невірно визначено замовника розроблення містобудівної документації. У рішенні № 427 від 01.06.2017р. замовником документації визначено ОСББ «Шевченка-213», а у рішенні № 497 від 21.08.2017р. змінено замовника документації на Керницьку сільську раду Городоцького району Львівської обл., що не відповідає п.4.3 Порядку розроблення містобудівної документації, затв. наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 290 від 16.11.2011р.

Також відповідачем Керницькою сільською радою Городоцького району Львівської обл. неправомірно при наданні дозволу на розроблення документації для передачі земельної ділянки у власність, а пізніше - у користування ОСББ, не враховано рішення Виконавчого комітету Керницької сільської ради народних депутатів № 107 від 21.10.1995р. «Про врегулювання спільного заїзду між жителями села Керниця», яке є чинним, чим порушено права позивача.

Колегія суддів вважає, що наведені висновки суду є правильними, оскільки такі ґрунтуються на фактичних обставинах справи, і відповідають вимогам чинного законодавства, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою ст.39 Земельного кодексу України передбачено, що використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» інструментом державного регулювання планування територій є містобудівна документація, яка поділяється на документацію державного, регіонального та місцевого рівнів.

Ст.1 цього Закону визначено, що містобудівна документація - це затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій.

Таким чином, детальний план є видом містобудівної документації, яка, свою чергу, є інструментом державного регулювання планування територій, тобто, інструментом здійснення владних повноважень.

Відповідно до ст.16 наведеного Закону планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування (ст.6 вказаного Закону).

Таким чином, на Керницьку сільську раду Городоцького району Львівської обл., як на орган місцевого самоврядування, законом покладені завдання із державного регулювання планування територій, а саме - створення детальних планів.

За таких обставин спір щодо правомірності рішень відповідача, пов'язаних із виконанням таких завдань, є публічно-правовим спором (спором, що випливає із виконання публічно - правових функцій).

Відтак, спір у наведеній справі виник у зв'язку з виконанням публічно-владних управлінських функцій (прийняття рішень про надання дозволу на розробку детального плану території), стороною в цьому спорі є особа, яка здійснює такі функції (на Керницьку сільську раду законом покладено управління у сфері містобудівної діяльності).

Згідно наявних матеріалів справи під час оформлення матір'ю позивача ОСОБА_12 у 2011 році права власності на земельну ділянку, було виготовлено Технічну документацію із землеустрою щодо складання Державного акту на право приватної власності на земельні ділянки гр.ОСОБА_12 для обслуговування будинку та ведення ОСГ; адреса земельної ділянки с.Керниця (Т.1, а.с.12-16); відповідній земельній ділянці було присвоєно кадастровий номер.

У складі вказаної технічної документації містяться:

Акт № 1 встановлення та узгодження зовнішніх меж землекористування земельної ділянки в с.Керниця, із якого вбачається, що від точки В до точки Г земельна ділянка межує із землями загального користування (заїздом). Акт підписано всіма членами комісії та суміжними землекористувачами без зауважень (Т.1, а.с.13);

Кадастровий план земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1 із якого вбачається, що від точки В до точки Г земельна ділянка межує із землями загального користування (заїздом) (Т.1, а.с.14);

Карточки закладки межових знаків, із яких вбачається, що до земельної ділянки примикає заїзд (Т.1, а.с.15, 16).

Також рішенням Виконавчого комітету Керницької сільської ради № 107 від 12.10.1995р. позивачу надано дозвіл на користування спільним заїздом до будинку батьків позивача, який межує із будинком вчителів (житловий будинок у с.Керниця, вул. Шевченка 213) (Т.1, а.с.11).

Порядок та підстави внесення відомостей до Державного земельного кадастру визначено ст.21 Закону України «Про державний земельний кадастр», згідно якої до Державного земельного кадастру вносяться, зокрема, відомості про межі земельної ділянки.

Також відповідно до ст.2 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» планування і забудова територій - це діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає взаємоузгодження державних, громадських та приватних інтересів під час планування і забудови територій.

Разом з тим, під час винесення оспорюваних рішень Керницької сільської ради Городоцького району Львівської обл. не було вирішено питання про надання будь-яких вихідних даних, в тому числі даних Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки за кадастровим номером :25:005:0056; рішення Виконавчого комітету Керницької сільської ради № 107 від 12.10.1995р. чи будь-яких картографічних матеріалів, на яких би вказаний у цьому рішенні проїзд був би зазначений.

Виготовленим детальним планом території земельної ділянки для обслуговування багатоквартирного житлового будинку, належних до нього господарських будівель, споруд та прибудинкової території в с.Керниця по вул.Шевченка, 123 Городоцького району Львівської обл. спірний заїзд не передбачений (Т.2, а.с.25-43).

Звідси, спірними рішеннями порушено права ОСОБА_1 на узгодження його інтересів як суб'єкта відносин у публічній сфері містобудівної діяльності.

Таким чином, оскаржуваними рішеннями було допущено розробку містобудівної документації на місцевому рівні без урахування даних державного земельного кадастру та не на актуалізованій картографічній основі, без урахування права позивача на узгодження інтересів.

Вказане прямо впливає на права та інтереси позивача як суб'єкта містобудівної діяльності та користувача заїздом до будинку.

Окрім цього, оспорювані рішення Керницької сільської ради прийняті із порушенням чинного законодавства.

Зокрема, відповідно до ч.1 ст.6, ч.3 ст.24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності») третя особа ОСББ «Шевченка-213» не може бути суб'єктом управління у сфері містобудівної діяльності і йому не може надаватися право на розробку містобудівної документації.

В обґрунтування правомірності прийнятих рішень відповідачем надано заяву ОСББ «Шевченка-213» від 04.05.2017р., в якій міститься прохання надати дозвіл на приватизацію та безоплатну передачу в приватну власність ОСББ «Шевченка-213» земельної ділянки.

За таких обставин, із заявою про надання дозволу на розробку детального плану території ОСББ «Шевченка -213» до відповідача не зверталося. Жодних заяв на розробку детального плану території чи на передачу земельних ділянок у користування (спільне користування) у матеріалах справи немає.

Також оскаржуваними рішеннями не дотримано вимог ст.ст.26, 31, 52 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та порушені норми п.4.3 Порядку розроблення містобудівної документації, затв. наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 290 від 16.11.2011р.

Зокрема, вказаними рішеннями самовільно (без відповідних підстав) змінено мету надання дозволу на розробку детального плану, а також визначено, що така розробка проводиться для надання ділянки у спільне користування, якого чинним законодавством не передбачено.

Відповідно до Порядку розроблення містобудівної документації, затв. наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 290 від 16.11.2011р., замовником розроблення містобудівної документації з планування території на місцевому рівні або внесення змін до неї є: при розробленні генерального плану населеного пункту, плану зонування території, а також детального плану території, яка розташована в межах населеного пункту, - виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації.

В оспорюваних рішеннях невірно визначено замовника розроблення містобудівної документації. У рішенні № 427 від 01.06.2017р. замовником документації визначено ОСББ «Шевченка-213», а у рішенні № 497 від 21.08.2017р. змінено замовника документації на Керницьку сільську раду Городоцького району Львівської обл., що не відповідає п.4.3 Порядку розроблення містобудівної документації, затв. наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 290 від 16.11.2011р.

В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи позивача, наведені в позовній заяві, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші, зазначені позивачем в апеляційній скарзі, обставини ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції у справі, якими доводи позивача задоволені.

За наведених обставин суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про підставність та обґрунтованість заявленого позову (в межах його доводів), а тому заявлений позов підлягає до задоволення, з вищевикладених мотивів.

Згідно ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.3 ст.243, ст.310, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Шевченка - 213» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.04.2018р. в адміністративній справі № 441/1439/17 залишити без задоволення, а вказане рішення суду - без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Шевченка - 213».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді С. М. Кузьмич
О. І. Довга
Дата складення повного судового рішення: 14.11.2018р.