Справа № 824/687/18-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2018-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог

09 листопада 2018 р. м. Чернівці справа № 824/687/18-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Левицький В.К., розглянув у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області

про зобов`язання вчинити дії.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в якому, з урахуванням адміністративного позову у новій редакції, просить:

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити перерахунок йому пенсії з 01.03.2000 р. по 01.10.2018 р.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області сплатити йому суму недоотриманої за період з 01.03.2000 р. по 01.10.2018 р. пенсію, яка згідно його розрахунків складає 33345,82 грн, з врахуванням індексу інфляції (41312,07 грн) та 3% річних (8476,14 грн);

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на його користь моральну шкоду у сумі 40000,00 грн.

У відзиві на адміністративний позов відповідач заявив клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду в частині позовних вимог, що знаходяться поза межами строку звернення до суду.

В обґрунтування вказаного клопотання відповідач зазначав, що позивач звернувся до адміністративного суду за захистом своїх прав та інтересів, порушення яких на його думку виникли з 01.03.2000 р. по 01.10.2018 р.

З огляду на те, що позивач не надав до суду жодних доказів того, що строки звернення пропущено ним з поважних причин, зазначив, що вказаний позов необхідно розглядати в межах строків звернення до суду передбачених ст. ст. 122, 123 КАС України.

05.10.2018 р. учасниками справи подано до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

Частиною 3 ст. 194 КАС України встановлено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи приписи ст. 194 КАС України, суд вважає, що подання учасниками справи заяв про розгляд адміністративної справи за їх відсутності є підставою для розгляду клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду в частині позовних вимог за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Розглянувши клопотання про залишення без розгляду позову в частині позовних вимог, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, суд зазначає наступне.

Строки звернення до суду адміністративного суду врегульовано КАС України. Так, відповідно до ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Аналогічні положення були закріплені в ст. ст. 99 та 100 КАС України, в редакції який діяв до 14.12.2017 р.

З аналізу вищенаведених норм, суд приходить до висновку, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частинами 3 та 4 ст. 123 КАС України передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Суд зазначає, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог КАС України визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій, що повинно бути підтверджено належними доказами.

Згідно висновку про призначення пенсії за вислугу років, затвердженого начальником Управління служби безпеки України в Чернівецькій області 18.05.1998 р., з 08.04.1998 р. ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) призначено пенсію за вислугу років за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням 26 років вислуги у розмірі 68% від суми грошового забезпечення (а.с. 27).

З матеріалів адміністративної справи видно що, на підставі Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" та постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 р. №1522 "Про передачу органам Пенсійного фонду України функції з призначення і виплати пенсії деяким категоріям громадян" до лютого 2007 р. пенсійна справа позивача знаходилася у Управлінні служби безпеки України в Чернівецькій області, а в лютому 2007 р. пенсійна справа передана до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

Відповідач у відзиві на адміністративний позов, зазначив що, виплату пенсії позивача з 01.01.2007 р. Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області продовжено за матеріалами пенсійної справи відкритої Управлінням служби безпеки України в Чернівецькій області.

У судовому засіданні позивач стверджував, що він у 2018 р. звернувся до Управлінням служби безпеки України в Чернівецькій області із заявою, в якій просив надати довідку про розмір посадового окладу станом на 01.08.2003 р. по посаді начальника служби Озброєння Північно-Західного напрямку Прикордонних військ України та довідки про підстави утримання 50% з його пенсійного забезпечення за період з 01.01.2005 р. до 01.01.2006 р.

Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області листом №75/О-2/351 від 11.06.2018 р. на заяву ОСОБА_1 надало відповідь, відповідно до змісту якої проінформувало, що в Управлінні служби безпеки України в Чернівецькій області відсутні будь-які документи із зазначених позивачем питань, оскільки пенсійна справа позивача передана до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області 14.02.2007 р., а місцезнаходження особової справи Управлінню невідоме. Крім того, зазначило, що виходячи із підстав, вказаних вище, надати необхідну позивачу інформацію (документи) немає можливості (а.с. 75).

Стосовно позовної вимоги в частині позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії з 01.03.2000 р. по 31.12.2007 р., суд вважає, що вказана вимога заявлена з порушенням строку звернення до суду, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що у період з 01.03.2000 р. по 31.12.2007 р. (час коли пенсійна справа позивача перебувала в Управлінні служби безпеки України в Чернівецькій області) він звертався до Управління служби безпеки України в Чернівецькій області з вимогою здійснення перерахунку його пенсійного забезпечення.

Позивач жодним чином не підтвердив поважності причин, за яких ним не реалізовано своє право на захист у період з 01.03.2000 р. по 31.12.2007 р., оскільки підставами для поновлення строку звернення до суду є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував, що саме строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності, остаточності та захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка б могла виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (рішення від 9 січня 2013 року у справі "Олександр Волков проти України" (п. 137), рішення від 22 жовтня 1996 року у справі "Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства" (п. 51).

Відповідно до ч.4 ст. 123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою ст.123 цього Кодексу.

Оскільки, судом не встановлено, а позивачем не надано до суду доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з позовними вимогами у частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії з 01.03.2000 р. по 31.12.2007 р., суд приходить до висновку про залишення без розгляду позовної вимоги у цій частиніпозовних вимог.

Щодо позовних вимог у частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2008 р. по 01.10.2018 р., суд зазначає наступне.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду та Європейської комісії з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини розкриває зміст принципу верховенства права через формулювання вимог, які він виводить з цього принципу. Однією з таких вимог є вимога про якість закону. Під законом тут мається на увазі положення нормативно-правового акта. По-перше, закон повинен бути доступним особі, тобто містити зрозумілі й чіткі формулювання, які б давали можливість особі самостійно або з відповідною консультацією регулювати свою поведінку. По-друге, він має бути передбачуваним, тобто таким, щоб особа могла передбачити наслідки його застосування. По-третє, закон повинен відповідати всім іншим вимогам верховенства права, зокрема він з достатньою чіткістю має встановлювати межі дискреційних повноважень, наданих суб'єктам владних повноважень, та спосіб їх здійснення. Це необхідно, щоб особа була захищеною від свавілля суб'єктів владних повноважень (п. 27 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Круслен проти Франції" від 24 квітня 1990 р.).

Звідси й ще одна вимога принципу верховенства права - захист від свавілля - це означає, що втручання суб'єктів владних повноважень у права людини має підлягати ефективному контролю. Щонайменше це має бути судовий контроль, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури. Держава також повинна забезпечувати наявність достатніх та ефективних гарантій проти зловживань (п. 55 рішення у справі "Класс та інші проти Німеччини" від 6 вересня 1978 р.).

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Ключовими принципами ст. 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя.

Враховуючи, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, Європейський Суд з прав людини у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення.

У демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення ст. 6 Конвенції не відповідало б меті та призначенні цього положення. Стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (ст. 42, п. 36 рішення у справі "Беллет проти Франції").

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, основною складовою права на справедливе судочинство є право доступу до такого судочинства, в розумінні забезпечення особі можливості звернення до суду для вирішення спору.

З матеріалів справи встановлено, що у червні 2018 р. позивачем подано до Головного управління Пенсійного Фонду в Чернівецькій області заяву, в якій позивач просив здійснити перерахунок його пенсії з 2008 р. по 2017 р. на підставі нових довідок Державної прикордонної служби України, в яких вірно зазначена його посада.

За результатами розгляду звернення позивача, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області 25.06.2018 р. надано відповідь №503/О-11 про відсутність підстав для проведення перерахунку пенсії та доплати її різниці.

Не погоджуючись із відмовою відповідача про проведення перерахунку пенсії, позивач звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом.

Відповідно до штампу канцелярії Чернівецького окружного адміністративного суду адміністративний позов ОСОБА_1 зареєстровано 19.07.2018 р. за вх. №5024/18.

Враховуючи вищезазначені обставини справи, суд приходить до висновку про те, що право позивача на звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів виникло з моменту надання відповідачем відмови у перерахунку його пенсійного забезпечення з 2008 р. по 2017 р., а саме - 25.06.2018 р. Оскільки, позивач звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом 19.07.2018 р., строк звернення до суду з позовними вимогами у частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2008 р. по 01.10.2018 р., не пропущено.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 121, 122, 123, 248, 256 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Клопотання задовольнити.

2. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області у частині позовних вимог про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити перерахунок та виплату недоотриманої ОСОБА_1 пенсії за період з 01.03.2000 р. по 31.12.2007 р. - залишити без розгляду.

Згідно ст. 256 КАС України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя В.К. Левицький