Справа № 420/5207/18
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2018-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5207/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасишиної О.М., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго продукт ЛТД» (місцезнаходження: 67550, Комінтернівський район, смт. Нові Білярі, Одесько-Миколаївське шосе, 34) до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, буд. 13), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Nibulon S.A. (49 Avenue De La Gare Case Postale 2067 CH-2001 Neuchatel Switzerland) про визнання протиправними дії щодо направлення запиту № 55583162/20.1-4/23 від 03.09.2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго продукт ЛТД» до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Nibulon S.A. про визнання протиправними дії щодо направлення запиту № 55583162/20.1-4/23 від 03.09.2018 року.

Ухвалою від 16.10.2018 року Одеським окружним адміністративним судом позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго продукт ЛТД» залишено без руху.

22.10.2018 року (вхід. № 31243/18) на виконання ухвали позивач надав до суду квитанції про сплату судового збору, чим усунув зазначені судом недоліки.

Ухвалою від 23.10.2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

23.10.2018 року Одеським окружним адміністративним судом винесено ухвалу про виправлення описки.

24.10.2018 року (вхід. № ЕП/5964/18) надійшла заява про вступ у справу в якості третьої особи «NIBULON S.A.».

Ухвалою від 25.10.2018 року Одеським окружним адміністративним судом залучено в якості третьої особи «NIBULON S.A.».

26.10.2018 року (вхід. № 32061/18) представником позивача до канцелярії суду подано уточнюючу позовну заяву.

Ухвалою від 26.10.2018 року Одеським окружним адміністративним судом замінено відповідача на належного - Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та розгляд справи почато спочатку.

29.10.2018 року (вхід. № 32244/18) надійшла заява про вступ у справу в якості третьої особи «NIBULON S.A.».

29.10.2018 року (вхід. № 32249/18) представником відповідача до канцелярії суду подано відзив на позовну заяву.

29.10.2018 року (вхід. № ЕП/6018/18) представником третьої особи подано до канцелярії суду письмові пояснення.

01.11.2018 року (вхід. № 32790/18) представником третьої особи подано до канцелярії суду письмові пояснення.

02.11.2018 року (вхід. № ЕП/6135/18) представником третьої особи подано до канцелярії суду клопотання про приєднання письмових доказів.

06.11.2018 року (вхід. № 33374/18) представником відповідача до канцелярії суду подано відзив на позовну заяву.

08.11.2018 року (вхід. № 33710/18) представником позивача до канцелярії суду подано клопотання про розгляд справи за відсутністю представника.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренко Сергій Володимирович (далі-державний виконавець), вчиняючи виконавчі дії щодо витребування у позивача відомостей про належне приватному акціонерному товариству «Компанія «Райз» (попереднє найменування - публічне акціонерне товариство «Компанія Райз») () майно, що перебуває у позивача, та майно чи кошти, які позивач повинен передати приватному акціонерному товариству «Компанія «Райз» (попереднє найменування - публічне акціонерне товариство «Компанія Райз») (), довідку про стан заборгованості позивача перед ПАТ «Компанія «Райз», письмові пояснення щодо підстав та строків її виникнення та належним чином засвідчені копії підтверджуючих документів - діяв протиправно, оскільки Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено обов'язку особи, яка не є стороною виконавчого провадження та не є особою, яка залучалася до проведення виконавчих дій, надавати таку інформацію.

Від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, в якому зокрема зазначено, що в провадженні відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження ВП № 55583162 з примусового виконання виконавчого листа Святошинського районного суду м. Києва № 759/16206/14-ц від 28.12.2017 року, боржником за яким є ПАТ «Компанія «Райз», а стягувачем юридична особа «Nibulon S.A.», яка є резидентом Швейцарської Конфедерації. Однак, в порушення п. 3 ч. 5 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження», ПАТ «Компанія «Райз» обов'язок з подання декларації про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, за формою, встановленою Міністерством юстиції України не виконало. Отже, враховуючи зазначені обставини, перед боржником у виконавчому провадженні - ПАТ «Компанія «Райз» у позивача може існувати непогашена заборгованість, на яку з метою виконання виконавчого листа Святошинського районного суду м. Києва № 759/16206/14-ц від 28.12.2017 року відповідачем може бути звернуте стягнення.

Від третьої особи надійшли письмові пояснення, в яких зокрема зазначено, що визнання протиправними дій відповідача щодо вимоги надання інформації позбавляють можливості звернути стягнення на майно/кошти ПАТ «Компанія «Райз», які перебувають у позивача і за рахунок якого можна частково виконати рішення суду, на підставі якого Святошинським районним судом м. Києва 28.12.2017 року було видано виконавчий лист № 759/16206/14-ц.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За правилами предметної підсудності встановленими ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п. 1 ч. 1).

За таких обставин суд дійшов висновку про підсудність позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго продукт ЛТД» Одеському окружному адміністративному суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У провадженні відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження № 55583162, відкрите 22.01.2018 з примусового виконання виконавчого листа Святошинського районного суду м. Києва № 759/16206/14-ц, боржником в якому є «Компанія Райз».

25.09.2018 на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго Продукт ЛТД» надійшов запит старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренка Сергія Володимировича № 55583162/20.1-4/23 від 03.09.2018 року (а.с. 10-12), яким вимагалось протягом трьох днів з моменту отримання цього запиту надати відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України наступну інформацію:

- відомості про належне приватному акціонерному товариству «Компанія «Райз» майно, що перебуває у позивача, та майно чи кошти, які позивач повинен передати приватному акціонерному товариству «Компанія «Райз»;

- довідку про стан заборгованості позивача перед ПАТ «Компанія «Райз», письмові пояснення щодо підстав та строків її виникнення та належним чином засвідчені копії підтверджуючих документів.

Також зазначено, що відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 (далі-Закон) учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 512 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Для проведення виконавчих дій виконавець за потреби залучає понятих, працівників поліції, представників органів опіки і піклування, інших органів та установ у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 15 вказаного Закону сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Однак докази, що позивач є стороною виконавчого провадження або особою, яка залучається до проведення виконавчих дій, відповідачем до суду не надано.

Пунктом 21 частини третьої статті 18 Закону передбачено право державного виконавця отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Крім того, відповідно до частини п'ятої статті 18 Закону під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Згідно спільного Наказу Міністерства юстиції України та Міністерства фінансів України від 13.12.2016 № 3639/5/1085 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 19 грудня 2016 за № 1652/29782) «Про затвердження порядку надання інформації Державною фіскальною службою України на запити органів державної виконавчої служби та приватних виконавців» передбачено надання інформації про наявні рахунки у боржників - юридичних осіб та/або фізичних осіб - підприємців, а також рахунки, відкриті боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи, яку отримує Державна фіскальна служба України від банків та інших фінансових установ, та джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб.

Відповідно до статті 54 Закону встановлено порядок виявлення дебіторської заборгованості боржника - юридичної особи, фізичної особи - підприємця. Виконавець має право звернутися за інформацією про дебіторську заборгованість боржника до органів доходів і зборів, а органи доходів і зборів зобов'язані протягом трьох робочих днів з дня одержання відповідної вимоги виконавця надати виконавцю необхідні документи та інформацію.

Таким чином, вищенаведеними нормами передбачено право відповідача отримувати необхідну йому інформацію щодо майна, рахунків, доходи та коштів боржника (у тому числі конференційної) у вищезазначених органів та установ.

Позивач не є учасником чи стороною виконавчого провадження та не залучався до участі в ньому шляхом винесення державним виконавцем відповідної постанови, як це передбачено пунктом 6 розділу II Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5) (далі - Інструкції).

Таким чином, наведені обставини свідчать про протиправність дій державного виконавця щодо юридичної особи, яка не є учасником виконавчого провадження, а відтак, покладення на особу, яка не є ані боржником, ані іншим учасником виконавчого провадження, вимоги про надання інформації про майно, що перебуває у позивача, та майно чи кошти, які позивач повинен передати приватному акціонерному товариству "Компанія "Райз" (попереднє найменування - публічне акціонерне товариство "Компанія "Райз" ) () та довідку про стан заборгованості позивача перед приватним акціонерним товариством "Компанія "Райз" (попереднє найменування - публічне акціонерне товариство "Компанія "Райз" ) (), письмові пояснення щодо підстав і строків її виникнення та належним чином засвідчені копії підтверджуючих документів є протиправними.

Крім того, частиною п'ятою статті 24 Закону встановлено, що у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби. Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України.

Тобто, вказана стаття Закону розмежовує компетенцію державних виконавців територіально.

У пункті 3 Інструкції вказано, що органами державної виконавчої служби є:

- Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до якого входить відділ примусового виконання рішень;

- управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - управління державної виконавчої служби), до складу яких входять відділи примусового виконання рішень;

- районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних територіальних управлінь юстиції (далі - відділи державної виконавчої служби).

Відповідно до цього пункту Інструкції повноваження цих органів знаходяться в межах відповідних адміністративно-територіальних одиниць.

Згідно з пунктом 11 розділу III Інструкції перевірка інформації про наявність боржника, його майна, місця роботи або здійснення опису та арешту майна на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця здійснюється органом державної виконавчої служби, компетенція якого поширюється на територію вчинення таких дій за дорученням державного виконавця.

Доручення підписується державним виконавцем та погоджується начальником органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що компетенція відповідача не поширюється на ту територію, де зареєстроване місцезнаходження позивача.

Таким чином, перевіривши застосування державним виконавцем нормативно-правових актів та в межах доводів відповідача, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання дій Департамента Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо вимоги про надання інформації від товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Продукт ЛТД" протиправними.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв'язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи положення вказаних норм, суд вважає за необхідне стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Продукт ЛТД" за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України суму судового збору в розмірі 1 762,00 грн, сплаченого згідно платіжного доручення №18 від 03.10.2018 (а.с. 23).

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго продукт ЛТД» (місцезнаходження: 67550, Комінтернівський район, смт. Нові Білярі, Одесько-Миколаївське шосе, 34; ) до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, буд. 13; ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Nibulon S.A. (49 Avenue De La Gare Case Postale 2067 CH-2001 Neuchatel Switzerland) про визнання протиправними дії щодо направлення запиту № 55583162/20.1-4/23 від 03.09.2018 року - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Департамента Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в межах виконавчого провадження № 55583162 у відношенні до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго Продукт ЛТД», які виявляються в направленні Запиту Департамента Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (№ 55583162/20.1-4/23 від 03.09.2018 року).

Стягнути з Департамента державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, () на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго Продукт ЛТД», () судові витрати в розмірі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 копійок).

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку приписів ст. 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили згідно з приписами ст. 255 КАС України.

Пунктом 15.5 розділу VII «Перехідні положення» КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 08.11.2018 р.

Суддя О.М. Тарасишина

.