Справа № 520/2813/18
Суддя: Петренко В. С.
Дата ухвалення: 2018-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/2813/18
Провадження № 2-а/520/315/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2018 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Петренка В.С.

за участю секретаря - Шевчук В.О.,

за участю сторін та представників:

позивача - ОСОБА_2,

відповідача - Свідерка А.І.,

представника третьої особи - ОСОБА_4, що діює на підставі довіреності,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Одесі справу за адміністративним позовом

ОСОБА_2

до Інспектора капітана поліції Свідерко Андрія Івановича Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП України,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

12.03.2018року ОСОБА_2 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до УПП в Одеській області, в якому просив суд скасувати постанову серії ЕАА №311818 від 03.03.2018року, складену інспектором капітаном поліції УПП в Одеській області Свідерко Андрієм Івановичем про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за ч. 3 ст. 122 КУпАП, відносно нього - ОСОБА_2, а провадження по адміністративній справі закрити.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 03.03.2018 року інспектором капітаном поліції УПП в Одеській області Свідерко Андрієм Івановичем відносно нього було складено постанову про вчинення адміністративного правопорушення серії ЕАА №311818 за ч.3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, позивач вважає, що постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, є незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Так, позивач зазначає, що згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. зафіксованих в автоматичному режимі, однак у постанові вказано, що вона складена за фактом адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі та вона не має посилання на протокол, який мав бути складений до неї, тому постанова складена із порушенням процесуальних норм.

Позивач вказує, що у п. 2 постанови місце розгляду справи зазначено: Одеська, Київський, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5, тобто, не зрозуміло взагалі де саме розглядалася справа та складалася постанова, якщо це відомча будівля, то який кабінет або кімната, якщо це на вулиці, то разом з яким номером будинку.

Також позивач зазначає, що постанову складено відносно нього, однак не встановлено, чи є він водієм, який керував транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, чи власником транспортного засобу.

У наданому адміністративному позові, позивач заперечує проти того, що він керував в той день транспортним засобом, а транспортний засіб марки Mercedes-Benz А 170 CDI GD930FN, зареєстрований на його жінку Znamerovska Yanina 65-045 m/Odesa Vul. TROYTSKA 39/11.

Однак, як вказує позивач, в порушення ст. 279 КУпАП інспектор капітан поліції УПП в Одеській області Свідерко Андрій Іванович не розглядав адміністративну справу, почавши з оголошення складу або представлення посадової особи, яка розглядає справу, не оголосив, яка справа розглядається, хто притягається до адміністративної відповідальності, не роз'яснив права та обов'язки особам, які приймають участь в розгляді адміністративної справи, не оголосив протокол, не заслухав осіб, які приймають участь в розгляді адміністративної справи, не дослідив докази, не розглянув клопотання, не заслухав свідків.

Також позивач зазначає, що в порушення ст. 280 КУпАП інспектор капітан поліції УПП в Одеській області Свідерко Андрій Іванович не з'ясував, чи було скоєно адміністративне правопорушення, винна особа в скоєнні адміністративного правопорушення, а також не з'ясував інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, позивач вважає, що дії, вчинені інспектором УПП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, слід визнати незаконними, а постанову серії ЕАА №311818 від 03.03.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 122 КУпАП слід вважати як винесену бездоказово, яка ґрунтується на припущеннях і порушенні процесуальних норм, складена не на суб'єкта правопорушення, а тому її слід скасувати.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 15.03.2018року

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 15.03.2018року адміністративний позов ОСОБА_2 до УПП в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху було залишено без руху. Повідомлено ОСОБА_2 про необхідність виправити недоліки позову протягом 10 (десяти) днів з дня отримання цієї ухвали, а саме: зазначити повне найменування відповідача, поштовий індекс відповідача,ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (позивача), офіційну електронна адреса або адреса електронної поштивідповідача (якщо такі відомості відомі позивачу); зазначити докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначити щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; надати власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; надати копію позовної заяви, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи. Роз'яснено позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

17.04.2018року до канцелярії суду від ОСОБА_2 надійшла заява про усунення недоліків, в якій позивач усунув зазначені в ухвалі судді Київського районного суду м. ОдесиПетренка В.С. від 15.03.2018року недоліки, та вказав в якості відповідача - Інспектора капітана поліції Свідерква Андрія Івановича Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП України (а.с. 12).

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 07.05.2018року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Інспектора капітана поліції Свідерко Андрія Івановича Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання з повідомленням учасників справи.

У підготовчому засіданні 03.10.2018року судом було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції.

У підготовчому засіданні 03.10.2018року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Крім того, 14.06.2018року від представника третьої особи надійшли письмові пояснення, в яких представник третьої особи просив відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Так, в обґрунтування наданих пояснень представник третьої особи посилається на те, що 01.08.2017 року близько 15 год. 00 хв. під час патрулювання Приморського району м. Одеси, екіпажем патрульної поліції «0261» в складі інспекторів патрульної поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 був виявлений автомобіль Mercedes-Benz А-170 д.н.з. НОМЕР_1, водій якого здійснив зупинку та стоянку по вул. Троїцькій на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8. створивши при цьому перешкоду для руху транспортних засобів, порушивши вимоги п.17.1 Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи зазначене, як вказує представник третьої особи, інспектором патрульної поліції ОСОБА_5 в присутності 2-х свідків було складено Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу Mercedes-Benz А-170 д.н.з. НОМЕР_1 та передано для його примусового переміщення на спеціальний майданчик за допомогою евакуатора, а матеріали справи направлені до підрозділу патрульної поліції в Одеській області для подальшого вирішення справи про притягнення до адміністративної відповідальності водія евакуйованого автомобіля.

Представник третьої особи зазначає, що 03.03.2018року ОСОБА_2, з власної ініціативи, прибув до підрозділу УПП в Одеській області ДПП, за адресою м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 5, представившись водієм т/з Mercedes-Benz А-170 д.н.з.НОМЕР_1, який залишив автомобіль на проїзній частині по вул. Троїцькій, 39, у зв'язку з чим, посадовою особою УПП в Одеській області ДПП Свідерко А.І. був проведений розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Під час розгляду справи, як вказує представник третьої особи, ОСОБА_2 про відсутність складу правопорушення в його діях не заявляв, про те, що саме він керував 01.03.2018року т/з Mercedes-Benz А-170 д.н.з.НОМЕР_1 не заперечував, жодних пояснень про те, що 01.03.2018року т/з Mercedes-Benz А-170 д.н.з.НОМЕР_1 керувала та скоїла правопорушення інша особа - не надавав, клопотань про виклик даної особи в якості свідка також ним заявлено не було.

Крім того, представник третьої особи зазначає, що інспектор патрульної поліції Свідерко А.І., який проводив розгляд справи, з'ясувавши всі обставини справи (наявність правопорушення, винну особи тощо) та оцінивши наявні докази адміністративного правопорушення, з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень водієм, виніс постанову серії ЕАА№311818 від 03.03.2018року із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З урахуванням викладеного, з посиланням на п.п. 1.3, 1.9, 1.10, 17.1 Правил дорожнього руху, ч. 3 ст. 122, ст.ст. 222, 251, 252, 258, 260, 265-2, 280 КпАП України, Закон України «Про Національну поліцію», Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, представник третьої особи вважає, що постанова винесена посадовою особою у межах повноважень, зміст постанови відповідає вимогам ст.ст. 283-284 КУпАП, адміністративне стягнення накладено в межах санкції статті, а тому постанова законна та обґрунтована, внаслідок чого, позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

У підготовчому засіданні 03.10.2018року позивачем було надано відповідь на пояснення третьої особи зі змісту якої вбачається, що вказана у поясненні дата 01.08.2017року не відповідає дійсним обставинам справи, так як автомобіль був виявлений 01.03.2018року, що є грубою помилкою у випадку спроби встановлення об'єктивних фактів адміністративного правопорушення.

Також, позивач зазначає, що третя особа заявляє, що ним не було заявлено про відсутність складу правопорушення та не заперечував про те, що саме він керував 01.03.2018року т/з Mercedes-Benz А-170, д.н.з НОМЕР_2, однак у підтвердження цих фактів не надано жодних доказів.

Крім того, позивач вказує, що у якості доказу наданий витяг з інформаційно-пошукової бази МВС «АРМОР» щодо постанови серії ЕАА №311818 від 03.03.2018, а не копія оригіналу, на якому ним було зроблену помітку про незгодність із постановою, і у цьому витязі місцем розгляду справи вказано - м. Одеса, вул. Троїцька 39, однак це

не відповідає фактичним обставинам, так як місцем розгляду справи вказано - Одеська, Київський, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5, тобто не зрозуміло взагалі де саме розглядалася справа та складалася постанова.

Окрім цього, позивач зазначає, що постанову було винесено не на місці вчинення правопорушення, що чітко зрозуміло з його примірника та інформації вказаної у позовній заяві і поясненнях третьої особи, однак внісши зміни до постанови поста-фактум та стверджуючи, що витяг надає об'єктивну інформацію, було скоєно спробу скрити цей факт.

У судовому засіданні 09.11.2018року позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

У судове засідання 09.11.2018року відповідач з'явився, письмовий відзив на позов не надав, однак у задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі.

У судовому засіданні 09.11.2018року представник третьої особи також просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, відповідача, представника третьої особи, показання свідків, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме з акту огляду тимчасового затримання транспортного засобу, складеного інспектором роти №3 батальйону №2 УПП в Одеській області лейтенантом ОСОБА_5, у присутності свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, 01.03.2018року о 15 годині 30 хвилин інспектор роти №3 батальйону №2 УПП в Одеській області лейтенант ОСОБА_5 здійснив огляд та тимчасове затримання транспортного засобу Mercedes-Benz А-170, н.з. НОМЕР_2, шляхом доставлення для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку за адресою: м. Одеса, вул. Тираспольське шосе №31а, ж/м №8. Огляд та тимчасове затримання транспортного засобу здійснено у зв'язку зі ст. 122 ч. 3КУпАП та п. 15.9 ПДР. Власника транспортного засобу не встановлено.

Так, 03.03.2018року інспектором капітаном поліції 4 батальйону 4 роти УПП в Одеській області Свідерко Андрієм Івановичем складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА №311818, якою притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень 00 копійок.

У вказаній постанові серії ЕАА №311818 від 03.03.2018року інспектором було зазначено суть адміністративного правопорушення, а саме, що 01.03.2018року о 15 годині 02 хвилини у місті Одесі по вулиці Троїцька, 39, ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz А-170, номерний знак НОМЕР_2, здійснив зупинку та стоянку, чим суттєво заважав руху іншим учасникам дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КпАП України.

З матеріалів справи також вбачається, що транспортний засіб марки Mercedes-Benz А 170 CDI GD930FN, зареєстрований на Znamerovska Yanina 65-045 m/Odesa Vul. TROYTSKA 39/11, яка є дружиною позивача (а.с.3-4).

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 2.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001р. передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний зокрема: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Згідно п. 8.1 Правил, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п. 15.9. Правил дорожнього руху зупинка забороняється: на залізничних переїздах; на трамвайних коліях (крім випадків, обумовлених пунктом 15.8 цих Правил); на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, а також у тунелях; на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі; на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга; у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м ; ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків; ближче 10 м від позначеного місця виконання дорожніх робіт і в зоні їх виконання, де це створить перешкоди технологічним транспортним засобам, що працюють; у місцях, де буде неможливим зустрічний роз'їзд або об'їзд транспортного засобу, що зупинився; у місцях, де транспортний засіб закриває від інших водіїв сигнали світлофора або дорожні знаки ; ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 122 КпАП України передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 245 КУпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

Згідно ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Пленум Верховного суду України у пункті 24 постанови від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз'яснив, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, вчинення правопорушення, за яке особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності має бути підтверджено доказами.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи).

Так, статтею 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, зокрема, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, будь-яких доказів вчинення правопорушення саме позивачем, відповідач, в порушення ст. 77 КАС України, суду не надав.

Так, суд вказує на те, що постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху було складено відносно ОСОБА_2, тоді як власником транспортного засобу є Znamerovska Yanina.

У судовому засіданні та у позовній заяві позивач вказав, що за кермом транспортного засобу 01.03.2018року була його дружина - Znamerovska Yanina, а він лише забирав автомобіль зі штрафмайданчика.

У судовому засіданні 29.10.2018року судом було допитано в якості свідка ОСОБА_5, яким було складено акт огляду тимчасового затримання транспортного засобу та здійснено огляд та тимчасове затримання транспортного засобу Mercedes-Benz А-170, н.з. НОМЕР_2, шляхом доставлення для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку за адресою: м. Одеса, вул. Тираспольське шосе №31а, ж/м №8, який повідомив суду, що дійсно, 01.03.2018року о 15 годині 02 хвилини у місті Одесі по вулиці Троїцька, 39, водієм транспортного засобу Mercedes-Benz А-170, номерний знак НОМЕР_2, було здійснено зупинку та стоянку на смузі для маршрутних транспортних засобів, що суттєво заважало руху іншим учасникам дорожнього руху, однак особу, яка керувала транспортним засобом встановити не вбачалося можливим, оскільки водій був відсутній.

Також, свідок ОСОБА_5 повідомив суду, що з метою встановлення власника транспортного засобу Mercedes-Benz А-170, н.з. НОМЕР_2 ним було здійснено запит до інформаційно-пошукової бази МВС «Армор», однак будь-які відомості відносно власника зазначеного транспортного засобу у ній відсутній, оскільки транспортний засіб зареєстрований на території іншої державі.

У судовому засіданні 09.11.2018року судом було допитано в якості свідка ОСОБА_9, яка працює у магазині, який знаходиться безпосередньо у місці вилучення автомобіля та була присутньою при його евакуації.

Так, свідок ОСОБА_9 повідомила суду, що водій транспортного засобу Mercedes-Benz А-170, н.з. НОМЕР_2, дійсно здійснив зупинкуна вулиці Троїцька, 39, у місті Одесі, і з нього вийшла жінка, після чого, автомобіль був евакуйований співробітниками патрульної поліції.

Також, свідок ОСОБА_9 пояснила, що з метою повідомлення про евакуацію автомобіля, вона намагалась знайти жінку, яка виходила з нього, однак це їй не вдалося.

У судовому засіданні 09.11.2018року відповідач - інспектор капітан поліції УПП в Одеській області Свідерко Андрій Іванович пояснив суду, що 03.03.2018року ОСОБА_2, з власної ініціативи, прибув до підрозділу УПП в Одеській області ДПП, за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 5, представившись водієм т/з Mercedes-Benz А-170 д.н.з.НОМЕР_1, який залишив автомобіль на проїзній частині по вул. Троїцькій, 39, у зв'язку з чим, ним був проведений розгляд справи про адміністративне правопорушення, однак ніяких доказів в обґрунтування вказаних обставин суду надано не було.

При цьому, позивач не заперечував, що він дійсно 03.03.2018року прибув до підрозділу УПП в Одеській області ДПП з метою забрати автомобіль, який належить його дружині, однак не повідомляв про те, що саме ним було залишено автомобіль на проїзній частині по вул. Троїцькій, 39.

Таким чином, судом встановлено факт того, що за кермом автомобіля Mercedes-Benz А-170, н.з. НОМЕР_2, була жінка, а не позивач - ОСОБА_2, відносно якого було складено оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що показання свідків, а також те, що згідно ст.77 КАС України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача, суд зазначає, що відповідачем не надано суду жодного доказу про те, що саме позивач - ОСОБА_2 був водієм т/з Mercedes-Benz А-170 д.н.з.НОМЕР_1, 01.03.2018року.

Посилання представника третьої особи на фотофіксацію, яка додана до пояснень, не підтверджує факту того, що водієм транспортного засобу був саме позивач - ОСОБА_2, оскільки зі змісту вказаної фотофіксації вбачається тільки місце розташування зазначеного автомобіля.

Крім того, з наданої фотофіксації не вбачається можливим встановити, що т/з Mercedes-Benz А-170 д.н.з.НОМЕР_1 розташований саме на смузі для руху маршрутних транспортних засобів, оскільки проїзна частина по вул. Троїцькій, 39, перебувала у снігу через складні метеоумови (снігопад) (а.с. 48-49).

Також, інша фотофіксація, яка додана представником третьої особи до пояснень як доказ того, що водій автомобіля Mercedes-Benz А-170 д.н.з. НОМЕР_1, здійснив зупинку та стоянку по вул. Троїцькій на смузі для маршрутних транспортних засобів , не приймається судом до уваги, оскільки вказана фотофіксація взагалі зроблена в інший час (а.с. 50-52).

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що відповідачем, всупереч вимогам ст. 77 КАС України, факт порушення позивачем ПДР України та правомірність винесення оскаржуваної постанови в судовому засіданні не доведено, належних та допустимих доказів, в обґрунтування дотримання відповідачем положень діючого законодавства при оформленні оскаржуваної постанови відносно позивача та встановлення у передбаченому законом порядку провини останнього у вчиненні інкримінованого йому правопорушення до суду не надано.

За таких обставин, перевіряючи оскаржувану постанову на відповідність приписам ч. 2 ст. 2 КАС України, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем односторонньо, неповно та не об'єктивно з'ясовано обставини справи про адміністративне правопорушення, а відтак вона прийнята з порушенням вимог чинного законодавства.

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 293 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Згідно до положень частини 6 статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд доходить висновку про необхідність скасування постанови серії ЕАА №311818 від 03 березня 2018року, складену інспектором капітаном поліції Свідерко Андрія Івановича Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП України про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП, та накладення штрафу у розмірі 510,00грн., та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 77, 241-246, 160 - 163, 286, 293, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Інспектора капітана поліції Свідерко Андрія Івановича Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАА №311818 від 03 березня 2018року, складену інспектором капітаном поліції Свідерко Андрія Івановича Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП України про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП, та накладення штрафу у розмірі 510,00грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 14.11.2018року.

Суддя Петренко В. С.