Справа № 813/2650/18
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2018-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/2650/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2018 рокуё

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М. розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом за позовом ОСОБА_1, за участі ОСОБА_2 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, до державного кадастрового реєстратора Відділу у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Стадник Ірини Ярославівни, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання незаконною відмови та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач), від імені якого діє представник адвокат ОСОБА_4, 22.06.2018 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до відповідачів - державного кадастрового реєстратора відділу у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Стадник Ірини Ярославівни (далі - відповідач-1), Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (далі - відповідач-2).

Позивач просить суд:

- визнати незаконною відмову Державного кадастрового реєстратора відділу у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівської області Стадник Ірини Ярославівни, яка оформлена у формі повідомлення від 17.01.2018, у прийнятті заяви позивача про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру про земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер - НОМЕР_2) щодо виду використання земельної ділянки, в межах категорії земель та основного цільового призначення землі, з виду використання «для обслуговування офісно-складських приміщень» на вид використання «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд»;

- зобов'язати відповідачів прийняти до розгляду по суті заяву позивача про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру про земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_2) щодо виду використання земельної ділянки, в межах категорії земель та основного цільового призначення землі, з виду використання «для обслуговування офісно-складських приміщень» на вид використання «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд».

ОСОБА_1 вважає, що державний кадастровий реєстратор Стадник І.Я. протиправно відмовила у прийнятті заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо виду використання земельної ділянки в межах категорії земель та основного цільового призначення землі «землі житлової та громадської забудови» з виду використання «для обслуговування офісно-складських приміщень» на вид використання «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд». З посиланням на пункт «б» частини 2 статті 21 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» вказує, що для внесення змін до відомостей про вид використання земельної ділянки в межах одного цільового призначення (категорія земель житлової та громадської забудови) проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки не подається.

Відповідач-1 позов не визнає, подала відзив на позовну заяву (а.с. 52-54), вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволенні. Зокрема, відповідач -1 зазначила, що правомірно відмовила позивачу у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, оскільки норми пункту 6 частини третьої статті 21 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» містять вимогу про наявність проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки при зміні цільового призначення земельної ділянки. Відповідач пояснила, що земельна ділянка позивача кадастровий номер - НОМЕР_2 відноситься до категорії земель: землі житлової та громадської забудови з цільовим призначенням 03.15 - для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, вид використання земельної ділянки - для обслуговування офісно-складських приміщень. Згідно з Класифікацією видів цільового призначення, затв. наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 № 548 згадана земельна ділянка позивача відноситься до секції - В, розділу - 03, підрозділу - 03.15 для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови. При цьому в поданій заяві позивач просив змінити вид використання земельної ділянки на «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд», що відноситься до секції - В, розділу - 02, підрозділу - 02.01. За наведених обставин відповідач-1 вважає, що це передбачало зміну цільового призначення земельної ділянки.

Відповідач-2 позов заперечує повністю, мотиви викладені у відзиві на позовну заяву (а.с. 27-31), просить суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі. Відповідач вважає, що згідно з поданою ОСОБА_1 заявою передбачалась зміна цільового призначення земельної ділянки. Стверджує, що державним кадастровим реєстратором на законних підставах відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, оскільки вимоги законодавства містять чіткий перелік документів, серед яких є - проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яким передбачена зміна її цільового призначення, котрий позивачем не було надано Державному реєстратору під час подання заяви.

Позивач подав відповідь на відзив (а.с 73), звертає увагу суду на ті обставини, що кадастровий реєстратор не розглянув заяву ОСОБА_1 та не прийняв рішення за результатами розгляду цієї заяви, а відмовив у прийнятті такої заяви, що вбачається з повідомлення № ПВ-018 і саме неправомірну відмову в прийнятті заяви ОСОБА_1 оскаржує позивач.

Представники відповідачів на стадії підготовчого провадження перевірили власне діловодство та підтвердили суду, що рішення від 17.01.2018 у формі повідомлення № ПВ-018 є єдиним наявним індивідуальним актом за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 17.11.2017, доказів прийняття рішення по суті заяви - не мають.

На стадії підготовчого провадження суд з'ясовував у представника позивача його позицію щодо належності відповідачів за другою позовною вимогою та в цьому контексті просив уточнити, до кого звернена позовна вимога про зобов'язання прийняти до розгляду по суті заяву ОСОБА_1 про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру: - до відповідача-1, до відповідача-2 чи до обидвох відповідачів. Представник позивача не зміг дати чітку відповідь на питання суду щодо належного відповідача за другою позовною вимогою та повідомив, що така заявлена до обох відповідачів солідарно.

Адвокат ОСОБА_4 просив суд при розподілі судових витрат стягнути на користь його довірителя судові витрати на сплату судового збору в сумі 704,80 грн. та на правову допомогу в сумі 11050 грн.

Ухвалою від 20.09.2018 суд залучив до участі у справі ОСОБА_2 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача. Третя особа повідомила суд, що повністю підтримує позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі.

Позивач та його представник адвокат ОСОБА_4 08.11.2018 до суду не прибули. Представник позивача надіслав суду заяву, просив розглянути справу за відсутності представника позивача та задовольнити позов повністю.

Відповідач-1 та представник відповідача-2 08.11.2018 повідомили суд, що повністю підтримують свою позицію, викладену у відзивах на позов, а також пояснення, надані на стадії підготовчого провадження, нових пояснень не мали та просили розгляд справи завершити. Також подали клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

З огляду на такі клопотання сторін суд ухвалив завершити розгляд справи в порядку письмового провадження та постановити рішення 09.11.2018.

Суд заслухав пояснення учасників справи, дослідив долучені до матеріалів справи заяви по суті спору та письмові докази, оцінив їх в сукупності і встановив такі фактичні обставини справи і відповідні їм спірні правовідносини:

ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності володіють земельною ділянкою площею 0,0882 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер - НОМЕР_2, з цільовим призначенням - 03.15 для будівництва та обслуговування інших будівель, громадської забудови, за видом використання земельної ділянки - для обслуговування офісно-складських приміщень. За цією ж адресою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 володіють житловим будинком загальною площею 593 кв.м. (а.с. 11-14, 80-82).

29.11.2017 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися через Центр надання адміністративних послуг до відділу у Жидачівському районі Управління Держгеокадастру у Львівській області із заявою про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру (а.с.77), просили внести зміни щодо виду використання земельної ділянки, в межах категорії земель та основного цільового призначення землі, «землі житлового та громадської забудови» з виду використання «для обслуговування офісно-складських приміщень» на вид використання «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд». До заяви додали копії паспортів, довідок про присвоєння податкового номера та відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.76-85).

17.01.2018 державний кадастровий реєстратор відділу у Жидачівському районі Управління Держгеокадастру у Львівській області Стадник І.Я. видала ОСОБА_1 повідомлення №ПВ-018 про відмову в прийнятті заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру (а.с.9, 34). Це рішення мотивоване тим, що документи подані не в повному обсязі, рекомендовано таке: «згідно пунктом 3 частини 3 статті 20 Земельного кодексу України зміна цільового призначення передбачає розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» (а.с. 34).

При прийнятті рішення суд керується такими нормами права:

Законом, який регулює земельні правовідносини, є Земельний кодекс України від 25.10.2001 № 2768-III (надалі - ЗК України), а також прийняті відповідно до Конституції України та цього Кодексу нормативно-правові акти.

Відповідно до статті 19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Відповідно до статті 21 ЗК України:

1. Віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

2. Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

3. Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок.

Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності провадиться:

- щодо земельних ділянок, розташованих у межах населеного пункту, - сільською, селищною, міською радою;

- щодо земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, - районною державною адміністрацією, а щодо земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, що не входять до території району, або в разі якщо районна державна адміністрація не утворена, - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною державною адміністрацією.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється, розробляється на замовлення власника земельної ділянки без надання дозволу Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування на його розроблення…

5. Види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Відповідно до ст.ст. 38, 39 ЗК України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування. Використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

Відповідно до статті 193, 196, 204 ЗК України державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами. Склад відомостей Державного земельного кадастру визначається законом. Ведення Державного земельного кадастру здійснюється відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру встановлює Закон України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 № 3613-VI (далі - Закон №3613).

Відповідно до статті 9 Закону №3613 внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державний кадастровий реєстратор є державним службовцем. Державний кадастровий реєстратор:

- здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей;

- перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства;

- формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг;

- здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні;

- присвоює кадастрові номери земельним ділянкам;

- надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні;

- здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі;

- передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.

Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій.

Державна реєстрація земельних ділянок, обмежень у їх використанні, ведення поземельних книг, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки здійснюються Державними кадастровими реєстраторами, які здійснюють свою діяльність за місцем розташування земельної ділянки (район, місто республіканського значення Автономної Республіки Крим, місто обласного значення).

Відповідно до статті 15 Закону №3616 серед інших відомостей про земельні ділянки до Державного земельного кадастру включаються також відомості цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель).

Підстави та основні вимоги щодо внесення відомостей до Державного земельного кадастру врегульовано статтею 21 Закону №3616. Так, відомості про цільове призначення земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру:

а) щодо категорії земель:

- на підставі відповідної документації із землеустрою, яка розробляється при формуванні земельних ділянок, - щодо земельних ділянок, які формуються;

- на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яким передбачена зміна її цільового призначення;

- на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель;

б) щодо виду використання земельної ділянки в межах певної категорії земель:

- на підставі відповідної документації із землеустрою, яка розробляється при формуванні земельних ділянок, - щодо земельних ділянок, які формуються;

- на підставі письмової заяви власника (користувача) земельної ділянки державної чи комунальної власності, - у разі зміни виду використання земельної ділянки (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони);

- на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яким передбачена зміна її цільового призначення.

Відповідно до статті 25 Закону №3616 Поземельна книга є документом Державного земельного кадастру, який містить такі відомості про земельну ділянку: а) кадастровий номер; б) площа; в) місцезнаходження (адміністративно-територіальна одиниця); г) склад угідь; ґ) цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); д) нормативна грошова оцінка; е) відомості про обмеження у використанні земельної ділянки; є) відомості про межі частини земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; ж) кадастровий план земельної ділянки; з) дата державної реєстрації земельної ділянки; и) інформація про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, а також внесені зміни до цих відомостей; і) інформація про власників (користувачів) земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; ї) дані про бонітування ґрунтів. Поземельна книга відкривається одночасно з державною реєстрацією земельної ділянки.

Порядок внесення відомостей до Поземельної книги визначено статтею 26 Закону №3616 наступним чином:

1. При відкритті Поземельної книги відомості до неї вносяться на підставі документації, яка подана для державної реєстрації земельної ділянки (крім відомостей про власників та користувачів земельної ділянки).

2. Відомості про віднесення земельної ділянки до земель іншої адміністративно-територіальної одиниці, про зміну нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка відбулася внаслідок проведення нормативної грошової оцінки земель адміністративно-територіальних одиниць, про обмеження у використанні земель, встановлені законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, вносяться до Поземельної книги без подання заяв, зазначених у частині третій цієї статті, на підставі документації, яка є підставою для внесення таких відомостей, а також рішень про її затвердження (якщо згідно із законом документація підлягає затвердженню), поданої органом, що прийняв рішення про таке затвердження.

3. Зміни до відомостей про земельну ділянку (крім випадків, визначених у частині другій цієї статті) вносяться до Поземельної книги за заявою власника або користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності на підставі документації, передбаченої цим Законом.

4. Для внесення змін до відомостей Поземельної книги щодо цільового призначення земельної ділянки, складу угідь, нормативної грошової оцінки, а також до відомостей про межі земельної ділянки (у разі їх встановлення (відновлення) за фактичним використанням земельної ділянки) заявник подає до органу, який здійснює ведення Поземельної книги:

- заяву за формою, встановленою Порядком ведення Державного земельного кадастру;

- оригінали документації із землеустрою, технічної документації з оцінки земель, які згідно з цим Законом є підставою для внесення таких змін (крім випадків зміни виду використання земельної ділянки в межах певної категорії земель, що згідно з цим Законом не потребує розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки);

- документацію із землеустрою, на підставі якої вносяться зміни до відомостей Державного земельного кадастру, у формі електронного документа (крім випадків внесення відомостей про зміну виду використання).

5. Державний кадастровий реєстратор, який здійснює ведення Поземельної книги, протягом чотирнадцяти робочих днів з дати реєстрації заяви вносить до Поземельної книги інформацію про зміну відомостей про земельну ділянку або надає мотивовану відмову у внесенні таких відомостей.

6. Відмова у внесенні до Поземельної книги змін до відомостей про земельну ділянку надається у разі, якщо:

- земельна ділянка розташована на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора;

- із заявою звернулася неналежна особа;

- подані документи не відповідають вимогам законодавства;

- заявлені відомості вже внесені до Поземельної книги.

На підставі частини третьої статті 5 Закону №3616 Кабінет Міністрів України Постановою від 17 жовтня 2012 р. N 1051 затвердив Порядок ведення Державного земельного кадастру (далі - Порядок №1051). Порядок №1051 містить такі норми права, що мають значення для вирішення цього спору:

24. До Державного земельного кадастру вносяться такі відомості про земельні ділянки: …

10) цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель):

- категорія земель згідно з підпунктом 6 пункту 22 цього Порядку;

- цільове призначення згідно з документацією із землеустрою;

- вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель згідно із частиною п'ятою статті 20 Земельного кодексу України; …

69. Внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється за заявою згідно з додатком 12 замовника документації із землеустрою та оцінки земель або її розробника від імені замовника, якщо це передбачено договором на виконання відповідних робіт (далі - заявник).

Заява разом з документацією із землеустрою або оцінки земель, електронним документом та іншими документами, зазначеними у пунктах 91 - 137 цього Порядку, подається заявником Державному кадастровому реєстраторові особисто або надсилається рекомендованим листом з описом вкладення та повідомленням про вручення.

Внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється без подання заяви у випадках:

- отримання відомостей (змін до них) у порядку інформаційної взаємодії з кадастрами та інформаційними системами;

- отримання від органів державної влади та органів місцевого самоврядування рішень про затвердження документації із землеустрою та оцінки земель;

- зазначених у пункті 119 цього Порядку. …

70. Державний кадастровий реєстратор у момент надходження до нього заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру разом з документами, зазначеними у пункті 69 цього Порядку, перевіряє:

1) повноваження особи, що звернулася за внесенням відповідних відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру;

2) наявність повного пакета документів, необхідних для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру;

3) розташування об'єкта Державного земельного кадастру на території дії його повноважень;

4) придатність електронного документа для проведення його перевірки за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру.

У разі звернення за внесенням відповідних відомостей (змін до них) неналежної особи (особи, яка не може бути заявником відповідно до цього Порядку), подання заявником не повного пакета документів та/або розташування об'єкта Державного земельного кадастру на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора Державний кадастровий реєстратор відмовляє такій особі, заявникові у прийнятті заяви безпосередньо у момент її подання або у день надходження рекомендованим листом зазначених документів за формою згідно з додатком 13 із зазначенням рекомендацій щодо усунення причин, що є підставою для такої відмови, зокрема найменування та місцезнаходження органу, до повноважень якого належить внесення відомостей (змін до них) про об'єкт Державного земельного кадастру.

У разі відповідності заяви разом з документами вимогам, зазначеним у цьому пункті, Державний кадастровий реєстратор приймає заяву до розгляду по суті та обліковує її відповідно до пункту 71 цього Порядку. …

116. Внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про зареєстровану земельну ділянку, зазначених у пункті 24 цього Порядку, здійснюється шляхом внесення таких відомостей до відповідної Поземельної книги.

У разі коли до Державного земельного кадастру вносяться відомості (зміни до них) про зареєстровану раніше земельну ділянку, на яку відповідно до цього Порядку Поземельна книга не відкривалася, такі відомості (зміни до них) вносяться до неї після її відкриття відповідно до пунктів 49 - 54 цього Порядку. …

118. Внесення до Поземельної книги відомостей (змін до них) про зареєстровану земельну ділянку (крім випадків, зазначених у пункті 119 цього Порядку) здійснюється за заявою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності відповідно до документації, що є підставою для внесення відповідних відомостей (змін до них) (крім випадків внесення відомостей про зміну виду використання).

121. Для внесення до відомостей про земельну ділянку змін щодо цільового призначення земельної ділянки, складу угідь, нормативної грошової оцінки, а також до відомостей про межі земельної ділянки (у разі їх встановлення (відновлення) за фактичним використанням земельної ділянки) Державному кадастровому реєстраторові подаються:

1) заява за формою згідно з додатком 12;

2) оригінал документації із землеустрою або оцінки земель, яка є підставою для внесення таких змін (крім випадків зміни виду використання земельної ділянки в межах земель певної категорії);

3) електронний документ (крім випадків внесення відомостей про зміну виду використання).

При прийнятті рішення суд виходить з таких мотивів:

Оцінюючи аргументи сторін щодо правомірності прийнятого 17.01.2018 державним кадастровим реєстратором Стадник І.Я. рішення про відмову в прийнятті заяви ОСОБА_1 від 17.11.2017 суд керується такими міркуваннями:

Однією з визначених пунктом 70 Порядку №1058 підстав для прийняття державним кадастровим реєстратором рішення про відмову в прийнятті заяви про внесення змін до відомостей Державного земельного кадастру є подання заявником не повного пакета документів. При цьому державний кадастровий реєстратор повинен прийняти таке рішення в момент прийняття документів.

Відповідач-1 як фактичну підставу для прийняття оскаржуваного рішення від 17.01.2018 зазначив відсутність проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки серед додатків до заяви ОСОБА_1 про внесення до Державного земельного кадастру змін щодо відомостей про вид використання земельної ділянки в межах однієї категорії земель.

Відповідно до положень ЗК України за основним цільовим призначенням землі житлової та громадської забудови відносяться до однієї категорії. Види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації з землеустрою.

Відомості про цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель) є обов'язковим елементом відомостей про земельну ділянку в Державному земельному кадастрі (стаття 15 Закону №3616, п. 24 Порядку №1058).

Підстави та основні вимоги щодо внесення відомостей (змін до відомостей) до Державного земельного кадастру визначено статтями 21, 26 Закону №3616 та деталізовано в пунктах 116-121 Порядку №1058. При цьому перелічені вище норми передбачають необхідність подання державному кадастровому реєстратору оригіналу документації із землеустрою та електронного документа для внесення змін щодо цільового призначення земельної ділянки, однак «крім випадків зміни виду використання земельної ділянки в межах земель певної категорії, що згідно з цим Законом не потребує розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» (частина четверта статті 26 Закону №3616).

Проаналізувавши наведені вище положення Закону №3616 та Порядку №1058, суд дійшов висновку, що для внесення до Державного земельного кадастру змін до відомостей про земельну ділянку в частині, що стосується виду її використання в межах однієї категорії земель, не вимагається подання проекту землеустрою. З огляду на це оскаржуване рішення державного кадастрового реєстратора Стадник І.Я. є протиправним та підлягає скасуванню. Дбаючи про ефективний судовий захист прав заявника суд вважає, що право ОСОБА_1 на належний розгляд його заяви та прийняття одного із передбачених Законом №3616 рішень по суті заяви від 17.11.2017 може бути відновлене шляхом зобов'язання відповідача-1 прийняти цю заяву до розгляду по суті.

Відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. Формуючи резолютивну частину рішення, суд на підставі цієї статті обирає формулювання, які дозволять найбільш повно захистити права позивача.

Водночас суд констатує, що не всі позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Аналіз положень ст.ст. 9, 21, 26 Закону №3616 та Порядку №1051 дозволяє зробити однозначний висновок про те, що внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до відомостей) віднесено до компетенції державного кадастрового реєстратора за місцем розташування земельної ділянки. В цих конкретних спірних правовідносинах належним відповідачем за позовом ОСОБА_1 є державний кадастровий реєстратор відділу у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Стадник Ірина Ярославівна. Оскільки внесення змін до відомостей Державного земельного кадастру не віднесено до повноважень Головного управління Держгеокадастру у Львівській області як суб'єкта владних повноважень, суд вважає такого неналежним відповідачем за позовом ОСОБА_1 та з цих мотивів відмовляє у задоволенні позовних вимог до відповідача-2.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі, суд розглянув доводи клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Суд проаналізував надані адвокатом докази (а.с.64-70, 135), що підтверджують фактичне понесення ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в сумі 11050 грн. через призму критеріїв, викладених в частині 5 статті 134 КАС України та вважає, що ці витрати є неспівмірними зі складністю справи, обсягом виконаних адвокатом робіт та наданих послуг, значенням справи для сторони; загальний розмір витрат позивача на правничу допомогу в 15 разів перевищує розмір судового збору за подання цього позову. Суд вважає справедливим зменшення розміру витрат на правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, на половину, до 5525 грн. (11055/2).

В позові ОСОБА_1 було об'єднано позовні вимоги до двох відповідачів. Оскільки суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог до одного з відповідачів, то відповідно до встановлених КАС України правил розподілу судових витрат на користь позивача слід стягнути половину судових витрат, що підлягають розподілу, що становить 3114,90 грн. (704,80+5525)/2. Ці судові витрати слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-2, оскільки відповідач-1 є його посадовою особою.

Керуючись ст.ст. 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 229, 241-246, 250, 251, 255, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного кадастрового реєстратора відділу у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівської області Стадник Ірини Ярославівни про відмову в прийнятті заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, оформлене повідомленням №ПВ-018 від 17.01.2018.

Зобов'язати державного кадастрового реєстратора відділу у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівської області Стадник Ірину Ярославівну прийняти до розгляду заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 19.11.2017 про внесення змін до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки, яка розташована у АДРЕСА_1 (кадастровий номер - НОМЕР_2) про вид використання земельної ділянки в межах категорії земель та основного цільового призначення землі, з виду використання «для обслуговування офісно-складських приміщень» на вид використання «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» та прийняти рішення по суті заяви.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (79019, Львівська область, м. Львів, пр. В.Чорновола, буд. 4, ідентифікаційний код 39769942) на користь ОСОБА_1 (81700, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 2762 (дві тисячі сімсот шістдесят дві) гривні 50 коп.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який постановив рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Москаль Р.М.