Справа № 568/505/18
Суддя: Панчук М. В.
Дата ухвалення: 2018-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/505/18

Провадження №2-а/568/24/18

12 листопада 2018 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Панчука М.В.,

за участі секретаря судового засідання Саган В.В.

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП у Рівненській області області капрала поліції Марчук Вікторії Олександрівни, Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

позивач звернувся до суду із позовом до інспектора УПП у Рівненській області області капрала поліції Марчук Вікторії Олександрівни, Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та просить скасувати постанову серії ЕАА № 366622 від 18.04.2018 року інспектора УПП у Рівненській області області капрала поліції Марчук В.О. про накладення адміністративного стягнення у виді 510 гривень штрафу, покликаючись на те, що він не згідний з постановою про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 1-132 КУпАП та накладеним стягненням у виді 510 гривень штрафу в дохід держави, вважає дії поліцейської Марчук В.О. протиправними.

Так, 18 квітня 2018 року близько 15-ї год., під час керування транспортним засобом "DAF XI 105 460", р.н. НОМЕР_1, приблизно на 434 км автодороги Киї-Чоп, його зупинила поліцейський Управління патрульної поліції в Рівненській області Марчук В.О., хоча позивач правил дорожнього руху не порушував. Щодо причин зупинки повідомила, що він перевозить великогабаритний вантаж, параметри якого перевищують нормативи встановлені п. 22.5 Правил дорожнього руху України та винесла щодо постанову серії ЕАА № 36622 від 18.04.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення зафіксоване не в автоматизованому режимі за ст. 1-132 КУпАП. Позивач вважає, що вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню з наступних підстав. Позивач посилається на те, що відповідачем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАА № 366622 від 18.04.2018 року і притягнуто його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого саме ст. 1-132 КУпАП, у той час як у Кодексі України про адміністративні правопорушення взагалі відсутня стаття 1-132. Також посилається на те, що розгляд справи, про нібито вчинене адміністративне правопорушення не відбувався, і він не мав можливості скористатись повною мірою своїми правами.

В обгрунтування своїх вимог, позивач також посилається на те, що жодних вимірювань габаритів вантажу не проводилось, а відтак, викладені у Постанові від 18.04.2018 року твердження про те, що він перевозив вантаж, ширина якого перевищує 2.6 м. є нічим іншим, як припущенням. Також у ній було зазначено, що перевозився вантаж, однак не зазначено який саме вантаж перевозився, не вказано параметри вантажу, які б перевищували норми передбачені п. 22.5 ПДР, і на яку величину допущено перевищення параметрів. Позивач вважає, що дана постанова не підкріплена ніякими доказами, а відтак підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач у відкрите судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позов не надійшло.

Щодо вчинення процесуальних дій у справі, суд зазначає, що ухвалою від 08.05.2018 р. було прийнято справу до розгляду у спрощеному позовному порядку із викликом сторін. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву у справі, ухвалою від 04.09.2018 р. призначено судове засідання на 12.10.2018 р., у судовому засіданні відкладено розгляд справи до 12.11.2018 р. через неявку відповідача. 12.11.2018 р. суд ухвалив проводити судовий розгляд справи за відсутності сторін із врахуванням належного їх повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, за відсутності клопотань про відкладення судового засідання на підставі ч. 1, 9 ст. 205 КАС України у письмовому провадженні.

Інших процесуальних дій не вчинялося, заяви та клопотання не заявлялися.

Суд, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 366622 від 18.04.2018 р. (а.с. 2), винесеної поліцейським Управління патрульної поліції в Рівненській області капралом поліції Марчук В.О. відносно ОСОБА_1, із зазначенням, що останній 18.04.2018 року, керуючи транспортним засобом перевозив вантаж. ширина якого перевищує 2,6 м без відповідного дозволу Національної поліції України, чим порушив п. 22.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 1-132 КУпАП, у зв'язку з чим, була винесена оскаржувана постанова із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу розміром 510 грн.

Таким чином, між сторонами виник публічно-правовий спір з приводу оскарження вищезазначеної постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до вимог ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Водночас суд зазначає, що порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюється нормами КУпАП.

Так, ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно зі ст. 280 КУпАП - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з вимогами ст. 252 КУпАП - орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У матеріалах справи відсуні підтвердження дотримання вищевказаних вимог відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови, відповідачем твердження позивача не стростовані, а відтак, суд не має підстав для висновку, що при притягненні позивача до адміністративної відповідальності відповідачем в повному обсязі були дотримані вищенаведені вимоги закону і під час цього були вжиті всі заходи щодо повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

До такого висновку суд дійшов з врахуванням наведених встановлених обставин.

Так, згідно вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 ч. 1, 2 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, з цієї правової норми вбачається, що законодавцем встановлено презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Згідно ст. 132-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами. Разом з тим, у оскаржуваній постанові зазначена стаття 1-132, якої у КУпАП не міститься.

Згідно з п. 22.5 ПДР України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Жодних замірів поліцейським не було здійснено, що не спростовано відповідачем, зокрема, шляхом надання відзиву у справі, тому неможливо визначити чи дійсно ОСОБА_1 порушив вимоги п. 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як вбачається із ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд звертає увагу на те, що працівники патрульної поліції наділені повноваженнями щодо фіксування події адміністративного правопорушення, мають відповідні технічні засоби та спеціальні знання, відтак, враховуючи те, що відповідач мав можливість для формування доказової бази щодо правопорушення, яке описане в оскаржуваній постанові, однак до суду належних доказів правопорушення надано не було, тому суд приходить до висновку про необхідність скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 366622 від 18.04.2018 р., винесеної поліцейським Управління патрульної поліції в Рівненській області капралом поліції Марчук В.О. відносно ОСОБА_1 та закрити провадження у справі.

Однак, даним порядком не передбачено визнання протиправними дій відповідача при винесенні оскаржуваної постанови, а тому позовна вимога в цій частині не підлягає до задоволення.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню.

З огляду на вищевказане та керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 72, 73, 77, 286 КАС України, 247, 251, 252, 283 КУпАП, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 до інспектора УПП у Рівненській області області капрала поліції Марчук Вікторії Олександрівни, Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задоволити частково.

Постанову серії ЕАА № 3666622 від 18. 04. 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ст. 1-132 КУпАП скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В іншій частині - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня складення повного рішення суду та його підписання судом.

Дата складення повного рішення суду - 12 листопада 2018 року.

Суддя М.В. Панчук