Справа № 815/998/18
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2018-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/998/18

Категорія: 12.2 Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І. В.
П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Джабурія О.В.

суддів: Вербицька Н. В. , Кравченко К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного територіального управління юстиції в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.06.2018р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу,

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила суд визнати протиправним та скасувати наказ Головного територіального управління юстиції в Одеській області № 06-дв від 12.02.2018 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваним наказом позивача безпідставно притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Підставою для дисциплінарного стягнення слугувала доповідна записка, а не клопотання, що передбачено ст.63 Закону України «Про державну службу», начальника відділу судової роботи та міжнародного співробітництва ГТУЮ в Одеській області Мамедової С.О. щодо ситуації, яка склалася між працівниками відділу та в.о. начальника відділу ОСОБА_3 У доповідній записці відсутня інформація про порушення Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування та інформація про осіб, відносно яких необхідно здійснити дисциплінарне провадження.

З доповідною запискою позивача було ознайомлено 30.01.2018 і в цей же день запропоновано ознайомитися з матеріалами дисциплінарної справи 31.01.2018 о 09:00 год. В свою чергу, засідання дисциплінарної комісії було заплановано на 31.01.2018 о 10:00 год., у зв'язку із чим позивач подала клопотання про перенесення засідання та зауваження до формування дисциплінарної справи.

Однак, всупереч законодавству, 31.01.2018 о 11:30 год. відбулося засідання дисциплінарної комісії, на якому позивач наголосила на своєму клопотанні. Однак в подальшому при ознайомленні із дисциплінарною справою позивач виявила лист голови дисциплінарної комісії Швець Н.В. про те, що нею клопотання було отримано 31.01.2018 о 13:00 год.

Дисциплінарним проступком комісія вважає написання доповідної записки від 11.12.2017 № 24168/11-25, що на думку дисциплінарної комісії є порушенням п.2 ч.2 ст.65 Закону України «Про державну службу» (порушення правил етичної поведінки державних службовців). Однак позивач зазначає, що написання доповідної записки переслідувало мету привернути увагу безпосереднього керівника на проблеми, які склалися у колективі щодо провокування конфліктів. Також при обранні дисциплінарного стягнення комісією не взято до уваги пом'якшуючі обставини - відсутність дисциплінарних стягнень та високі показники виконання службових завдань, наявність заохочень тощо.

Відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, посилаючись на наступне. Так, дисциплінарною комісією були досліджені обставини звернення п'яти співробітників Відділу і за результатами аналізу документів та наданих пояснень комісія дійшла до обґрунтованого висновку про порушення правил етичної поведінки державних службовців. Прийняття рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 було необхідною дією, яка викликана з вчинених порушень та письмових пояснень ОСОБА_1, з яких не має усвідомлення чи визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку, який привів до порушення нормальної роботи та трудової дисципліни у відділі, негативно вплинув на ділову репутацію іншого працівника органів юстиції, а також держави в цілому. Притягнення до дисциплінарної відповідальності обґрунтовано попередженням подальших порушень діючого законодавства України, забезпечення службової дисципліни.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 червня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного територіального управління юстиції в Одеській області № 06-дв від 12.02.2018 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1». Стягнуто з бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції в Одеській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 704,80 грн.

На вказане рішення Головним територіальним управлінням юстиції в Одеській області подано апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати вказане рішення від 21.06.2018 р. та ухвалити нове рішення, яким відмовити в повному обсязі у задоволенні позовних вимог. Апелянт вважає, що порушення провадження відносно позивача та інших фігурантів доповідної записки відповідало принципам незалежності та безсторонності, Наказ ШТУЮ №06-дв віл 12.02.2018 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1» є законним і обґрунтованим, винесеним з дослідженням всіх обставин справи, а висновки Одеського окружного адміністративного суду, викладені у рішенні від 21.06.2018 р. є такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА :

ОСОБА_1 обіймала посаду головного спеціаліста відділу судової роботи та міжнародного співробітництва управління юстиції на підставі наказу від 19.01.2017 № 39-к.

Наказом Головного територіального управління юстиції в Одеській області № 06-дв від 12.02.2018 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1» ОСОБА_1 за порушень правил етичної поведінки притягнуто до дисциплінарної відповідальності та засновано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Підставою для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності зазначено подання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ ГТУЮ в Одеській області від 09.02.2018 № 2660/04-36, дисциплінарна справа ОСОБА_1, акт про ненадання письмового пояснення від 12.02.2018.

Як вбачається із змісту подання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ ГТУЮ в Одеській області від 09.02.2018 № 2660/04-36, в рамках дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 проведено службове розслідування відповідно до наказу ГТУЮ від 29.01.2018 № 124-к «Про проведення службового розслідування стосовно ОСОБА_1».

Управління персоналу ГТУЮ листом від 30.01.2018 № 04-36 проінформувало Дисциплінарну комісію, що ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності не притягувалася та надало копію Посадової інструкції головного спеціаліста відділу судової роботи та міжнародного співробітництва Головного територіального управління юстиції в Одеській області, затверджену начальником ГТУЮ 02.09.2016 та з якою ОСОБА_1 ознайомлена 23.01.2017.

Відділом організаційної роботи, документування та контролю ГТУЮ надано копію наказу ГТУЮ від 02.07.2016 № 349/03-06 «Про затвердження Положення про відділ судової роботи та міжнародного співробітництва Головного територіального управління юстиції в Одеській області».

Відділом ГТУЮ надано до Дисциплінарної комісії: характеристику на ОСОБА_1 від 30.01.2018; інформаційну довідку з викладенням обставин, зазначених у доповідній записці працівників Відділу ГТУЮ від 11.12.2017 № 24168/11-25, стосовно ОСОБА_1 від 30.01.2018; начальника Відділу ГТУЮ Мамедової С.О.; пояснювальну безпосереднього начальника ОСОБА_1; доповідну записку Відділу від 31.01.2018 № 04-36.

ОСОБА_1 надала пояснення від 05.02.2018 № 2284/04-36. На засіданні Дисциплінарної комісії, що відбулось 31.01.2018, ОСОБА_1 надала усні пояснення щодо обставин, зазначених у доповідній записці Відділу ГТУЮ від 11.12.2017 № 24168/11-25.

Сектором з питань запобігання і виявлення корупції ГТУЮ надано доповідну записку від 08.02.2018 щодо можливої наявності в діях ОСОБА_1 ознак корупційного правопорушення.

Також Дисциплінарною комісією отримано пояснення спеціалістів Відділу ГТУЮ щодо доповідної записки Відділу ГТУЮ від 11.12.2017 №24168/11-25, які не підписували вищезазначену доповідну записку колективу Відділу, а саме: ОСОБА_5 від 05.02.2018 № 2240/04-36, ОСОБА_6 від 05.02.2018 № 2241/04-36., ОСОБА_7 від 05.02.2018 № 2242/04-36 та ОСОБА_8 від 05.02.2018 № 2244/04-36, відповідно до зазначених пояснень, інформація яка міститься в доповідній записці спеціалістів Відділу ГТУЮ не відповідає дійсності та нічим не обґрунтована.

У поясненнях працівника Відділу ГТУЮ - ОСОБА_9 від 30.01.2018 № 1884/04-36 зазначено, що на його адресу неодноразово надходили пропозиції від ОСОБА_1 звернутись з колективним листом до начальника ГТУЮ щодо конфліктності ОСОБА_3 Так, 11.12.2017 отримав пропозицію від ОСОБА_1 звернутись в письмовій формі, без реєстрації до начальника Відділу ГТУЮ.

На підтвердження наданих пояснень від 30.01.2018 № 1884/04-36 щодо отримання вищезазначених пропозицій від ОСОБА_1, ОСОБА_9 клопотанням від 01.02.2018 № 2033/04-36 попросив долучити до матеріалів дисциплінарної справи роздруківку отриманого текстового повідомлення від ОСОБА_1 з пропозицією звернутись більшістю колективу в письмовій формі до начальника ГТУЮ. Відповідно до зазначеної роздруківки ОСОБА_1 пропонує звернутись більшістю колективу в письмовій формі до начальника ГТУЮ стосовно ОСОБА_3, поки не закінчився випробувальний термін, потім буде важче.

За результатами вивчення отриманих документів та пояснень на засіданні 09.02.2018 члени Дисциплінарної комісії виходили з наступного.

Спеціалісти Відділу ГТУЮ а саме: ОСОБА_10 (ОСОБА_10), ОСОБА_9, ОСОБА_12, ОСОБА_1 та ОСОБА_13 склали та підписали доповідну записку від 11.12.2017 № 24168/11-25.

У вказаній доповідній записці зазначаються дії заступника начальника Відділу ГТУЮ ОСОБА_3, які спеціалісти, що підписали відповідну доповідну записку, вважають некоректними та непрофесійними.

Згідно з поясненнями ОСОБА_1 від 05.02.2018 № 2284/04-36 під час перебування на посаді заступника начальника Відділу ГТУЮ та виконуючи обов'язки начальника Відділу ГТУЮ (на час відпустки Мамедової С.О.) ОСОБА_3 провокувала постійні конфлікти в колективі, здійснювала психологічний тиск на працівників Відділу, зловживаючи своїм службовим становищем.

Після виходу начальника Відділу Мамедової С.О. з відпустки 07.12.2017 було проведено збори всього Відділу, на яких всі співробітники Відділу висловили свої думки та пропозиції стосовно ситуації, яка склалась в колективі. Наступного дня до відома співробітників Відділу було доведено, що для вирішення проблеми необхідно письмово повідомити про це керівництво.

Вищезазначені дії щодо складання та подання доповідної записки працівниками Відділу ГТУЮ від 11.12.2017 № 24168/11-25 визнано членами Дисциплінарної комісії порушенням пункту 2 розділу VI Загальних правил етичної поведінки.

У поданні відзначено про відсутності фактів, що підтверджують некоректну поведінку посадової особи, складання доповідної записки працівниками Відділу ГТУЮ є порушенням основних обов'язків державного службовця, визначених у статті 8 Закону.

Крім того, членами Дисциплінарної комісії взято до уваги те, що ОСОБА_1 є другим за результатом конкурсу кандидатом на зайняття посади заступника начальника Відділу ГТУЮ (переможцем конкурсу є ОСОБА_3), з метою перевірки зазначеної інформації членами Дисциплінарної комісії було вирішено витребувати від управління персоналу ГТУЮ інформацію про другого за результатами конкурсу кандидата на зайняття посади заступника начальника Відділу ГТУЮ.

Відповідно до протоколу конкурсної комісії ГТУЮ від 19.05.2017 № 8 ОСОБА_3 - кандидата на заміщення вакантної посади заступника начальника Відділу ГТУЮ (за строковим трудовим договором) було визначено переможцем.

Наказом ГТУЮ від 06.06.2017 № 770-к «Про призначення ОСОБА_3» ОСОБА_3 було призначено на посаду заступника начальника Відділу ГТУЮ (за строковим трудовим договором), із строком випробування шість місяців.

Наказами ГТУЮ від 06.12.2017 № 1811-к та від 09.01.2018 № 22-к, у зв'язку з перебуванням на лікарняному та у відпустках ОСОБА_3 було продовжено строк випробування до 09 та 20 січня 2018 року відповідно.

На думку членів Дисциплінарної комісії вищевикладена інформація може свідчити про наявність приватного інтересу у ОСОБА_1, а саме: зайняття посади заступника начальника Відділу ГТУЮ та суперечності між приватним інтересом ОСОБА_1 та її службовими повноваженнями, що вплинуло на вчинення дій під час виконання своїх повноважень.

За результатами проведення службового розслідування стосовно ОСОБА_1 - головного спеціаліста Відділу ГТУЮ, членами Дисциплінарної комісії зроблено висновок, що: 1) в діях ОСОБА_1 наявні ознаки дисциплінарного проступку, визначеного у пункті 2 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу», а саме: порушення правил етичної поведінки державних службовців; 2) необхідно звернутись до відповідного правоохоронного органу для встановлення наявності або відсутності в діях ОСОБА_1 приватного інтересу під час виконання своїх повноважень.

За результатами розгляду матеріалів дисциплінарної справи і службового розслідування стосовно ОСОБА_1 та її особистих пояснень, членами Дисциплінарної комісії на засіданні, що відбулось 09.02.2018, вирішено надати пропозицію щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, визначеного ч.4 ст.66 Закону України «Про державну службу», за скоєння дисциплінарного проступку, передбаченого п.2 ч.2 ст.65 Закону України «Про державну службу», зокрема порушення правил етичної поведінки державних службовців.

В результаті проведеного дисциплінарного провадження членами комісії встановлено порушення ОСОБА_1 правил етичної поведінки державних службовців, що є дисциплінарним проступком згідно з п.2 ч.2 ст.65 Закону України «Про державну службу».

Таким порушенням визнано складання та подання на ім'я начальника відділу судової роботи та міжнародного співробітництва Головного територіального управління юстиції в Одеській області Мамедової С.О. доповідної записки за підписом співробітників цього відділу ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_12, ОСОБА_1, ОСОБА_13

У доповідній записці зазначено, що колектив відділу вважає, що займаючи посаду заступника начальника Відділу та в період виконання обов'язків начальника Відділу ОСОБА_3 вела себе некоректно та не професійно, провокувала постійні конфлікти в колективі, здійснювала психологічний тиск на працівників Відділу, зловживала службовим становищем та безпідставно перекладала свої обов'язки на підлеглих.

Зазначено, що ОСОБА_3 систематично провокує конфлікти з працівниками, під час яких дозволяє собі підвищувати голос, принижує особисті якості, честь та гідність колег, не вміє контролювати емоції, розкидає предмети побуту, здійснює галас у кабінеті, чим дестабілізує обстановку в колективі та доводить працівників до нервового зриву.

Також звернуто увагу на те, що ОСОБА_3 постійно, зловживаючи своїм службовим становищем, безпідставно перекладає виконання своїх обов'язків на працівників Відділу, а саме: змушує йти на судові засідання по судовим справам, які знаходяться у неї в провадженні, при цьому перебуває у Відділу та не має інших невідкладних завдань; в силу відсутності знань у сфері міжнародного співробітництва відмовляється консультувати громадян, перекладаючи це на працівників Відділу; нехтує заздалегідь прийнятими начальником рішеннями та діє на свій власний розсуд.

У доповідній записці були наведені приклади недоліків в роботі та конкретних претензій заявників до ОСОБА_3 Так, зазначено, що ОСОБА_3 навмисно затримувала візування підлеглим відпрацьованих документів; майже всі папери відправлялися в останній день визначеного строку, не зважаючи на те, що працівники вчасно виконували свою роботу; рідко перебуває в кабінеті, через що для надання телефонної відповіді громадянам працівники змушені розшукувати її по всій будівлі ГТУЮ в Одеській області.

Зазначено про висловлювання ОСОБА_3 погроз у притягненні працівників до дисциплінарної відповідальності.

Викладене у доповідній записці заявники просили врахувати при прийнятті рішення про затвердження на посаді заступника начальника ОСОБА_3

Отримавши означену доповідну записку, начальник Відділу Мамедова С.О. склала доповідну записку на ім'я в.о. начальника ГТУЮ в Одеській області Івановського В.В., направивши останньому доповідну записку співробітників відділу до відома та прийняття заходів реагування.

На підставі отриманої доповідної записки від 24.01.2018 № 1504/04-32 в.о. начальника ГТУЮ в Одеській області Івановський В.В. видав низку наказів, в т.ч. наказ від 24.01.2018 № 96-к, яким доручив Дисциплінарній комісії з розгляду дисциплінарних справ ГТУЮ в Одеській області здійснити дисциплінарні провадження відносно співробітників Відділу, які звернулися із вищевказаною доповідною запискою, в т.ч. й щодо ОСОБА_1

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закону України «Про державну службу».

Цей Закон регулює відносини, що виникають у зв'язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

Відповідно до ст. 8 Закону державний службовець зобов'язаний: 1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; 3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; 4) з повагою ставитися до державних символів України; 5) обов'язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов'язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; 6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; 7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов'язки; 8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; 9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; 10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; 11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; 12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв'язку з виконанням посадових обов'язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню;13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

В основі поведінки державного службовця закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення присяги. Тому, складаючи присягу, державний службовець покладає на себе не тільки певні службові зобов'язання, а й моральну відповідальність за їх виконання.

Згідно з ст. 61 Закону службова дисципліна забезпечується шляхом: 1) дотримання у службовій діяльності вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів у сфері державної служби та виконання правил внутрішнього службового розпорядку; 2) формування керівником державної служби у підпорядкованих державних службовців високих професійних якостей, сумлінного ставлення до виконання своїх посадових обов'язків, поваги до прав і свобод людини і громадянина, їхньої честі та гідності, а також до держави, державних символів України; 3) поєднання керівниками усіх рівнів методів переконання, виховання і заохочення із заходами дисциплінарної відповідальності щодо підпорядкованих державних службовців; 4) поєднання повсякденної вимогливості керівників до підпорядкованих державних службовців з постійною турботою про них, виявленням поваги до їхньої честі та гідності, забезпеченням гуманізму та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 Закону державний службовець зобов'язаний виконувати обов'язки, визначені статтею 8 цього Закону, а також: 1) не допускати вчинків, несумісних із статусом державного службовця; 2) виявляти високий рівень культури, професіоналізм, витримку і тактовність, повагу до громадян, керівництва та інших державних службовців; 3) дбайливо ставитися до державного майна та інших публічних ресурсів.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 63 Закону керівник державної служби несе відповідальність за неналежний рівень службової дисципліни і здійснює повноваження щодо притягнення державних службовців до дисциплінарної відповідальності.

Безпосередній керівник державного службовця має право вносити клопотання керівнику державної служби про притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до ч.1 ст.64 Закону за невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч.1 ст.65 Закону підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

ОБҐРУНТУВАННЯ ДОВОДІВ СТОРІН

Наказом Національного агентства України з питань державної служби від 05.08.2016 № 158 затверджені Загальні правила етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, які є узагальненням стандартів етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, якими вони зобов'язані керуватися під час виконання своїх посадових обов'язків.

Ці Загальні правила ґрунтуються на положеннях Конституції України, законодавства про державну службу, службу в органах місцевого самоврядування, у сфері запобігання корупції і спрямовані на зміцнення авторитету державної служби та служби в органах місцевого самоврядування, репутації державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, а також на забезпечення інформування громадян про норми поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування стосовно них.

У широкому значенні під етикою поведінки розуміють сукупність вчинків та дій людей, які відповідають тим нормам моралі, свідомості чи порядку, що склались у суспільстві або до яких воно прямує.

Проте, як вбачається з правової позиції апелянта, сам факт складання, підписання та подання вищенаведеної доповідної записки утворює склад дисциплінарного проступку - порушення етики державних службовців.

В основу такого тлумачення вчинку, який оцінювався Дисциплінарною комісією, апелянтом покладено те, що звернення (доповідна записка) є необґрунтованим, оскільки на підтвердження викладених у доповідній записці підстав заявниками не було додано фото- та відео- доказів. При цьому, викладені у зверненні випадки, зокрема посилання на непрофесійність, на переконання апелянта, підлягали доведенню відповідними документальними, фото- та відео- доказами, яких подано не було.

Вирішуючи справу суд першої інстанції виходив з того, що отримавши доповідну записку про порушення ОСОБА_3 правил етичної поведінки, керівник Управління був зобов'язаний ініціювати дисциплінарне провадження, в першу чергу, відносно особи, про яку надано відомості, що остання вчинила дисциплінарний проступок. Натомість, керівником Управління були призначені відповідні дисциплінарні провадження відносно осіб-заявників. Такі «похідні дисциплінарні провадження» мали б підстави для призначення у разі, якби за результатами проведеного розслідування за фактом звернення працівників Відділу було б встановлено щонайменше їх необґрунтованість та очевидний характер наклепу. При цьому, таким рішенням обов'язково мало б передувати ретельне та прискіпливе дослідження викладених у зверненні фактів.

Колегія суддів бере до уваги інформаційну довідку за підписом начальника Відділу Мамедової С.О., відповідно до якої між деякими працівниками та заступником начальника відділу ОСОБА_3 періодично виникали непорозуміння та конфліктні ситуації, які вирішувалися шляхом переговорів після нагадування нею всім працівникам про необхідність неухильно дотримуватися правил етичної поведінки. З цього приводу неодноразово проводилися наради і після однієї з таких нарад нею ж і була отримана доповідна записка п'ятьох співробітників Відділу.

У поданні Дисциплінарної комісії, серед іншого, наведено п.5 розд. ІІ Загальних правил, тобто подання співробітниками відділу розглядуваної доповідної записки, розцінено як порушення означеного пункту правил.

При цьому, пунктом 5 розділу ІІ Загальних правил передбачено, що державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування під час виконання своїх посадових обов'язків зобов'язані неухильно дотримуватись загальновизнаних етичних норм поведінки, бути доброзичливими та ввічливими, дотримуватись високої культури спілкування (не допускати використання нецензурної лексики, підвищеної інтонації), з повагою ставитись до прав, свобод та законних інтересів людини і громадянина, об'єднань громадян, інших юридичних осіб, не проявляти свавілля або байдужість до їхніх правомірних дій та вимог. Державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування повинні запобігати виникненню конфліктів у стосунках з громадянами, керівниками, колегами та підлеглими.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, проявлена ініціатива співробітників Відділу з метою припинення конфлікту у стосунках, скерована до керівника, була розтлумачена керівництвом та Дисциплінарною комісією як дисциплінарний проступок, який, як зазначає апелянт, привів до порушення нормальної роботи та трудової дисципліни у відділі, негативно вплинув на ділову репутацію іншого працівника органу, держави в цілому. При цьому жодних належних доказів наявності зазначених наслідків не наведено.

Згідно з Державним класифікатором управлінської документації (ДК 010-98) доповідні записки, так само як і пояснювальні, належать до підкласу 0201 «Документація з організації та припинення діяльності юридичної особи» класу 02 «Організаційно-розпорядча документація», а вимоги до їх оформлення містяться в ДСТУ 4163- 2003 та в Збірнику уніфікованих форм організаційно-розпорядчих документів.

Відповідно до зазначених вище документів доповідна записка - службовий документ, у якому інформують керівництво про ситуацію, що склалася, певні факти, виконання роботи тощо. Якщо потрібно, у доповідній записці подають висновки і пропозиції. Саме наявністю висновків і пропозицій доповідна записка в основному й відрізняється від пояснювальної. Доповідна записка може укладатися з власної ініціативи або ж за вказівкою керівника.

Розрізняють внутрішні та зовнішні доповідні записки. Внутрішню доповідну записку адресують керівникові підприємства чи керівникові структурного підрозділу, якому безпосередньо підпорядковується працівник - автор записки.

Водночас, викладені у доповідній записці співробітників Відділу обставини свідчать про існування між заявниками та ОСОБА_3 певного конфлікту, заходи по запобіганню якого вичерпано, що й слугувало підставою для такого звернення. При цьому у зверненні наведено конкретні порушення з боку ОСОБА_3 Загальних правил, зокрема, допущення підвищених інтонацій, прояви свавілля тощо, а також викладені певні пропозиції, що цілком відповідає визначенню доповідної записки (внутрішньої).

Положеннями ч. 1 ст. 74 Закону України «Про державну службу» встановлено, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Якщо під час розгляду дисциплінарної справи у діях державного службовця не виявлено дисциплінарного проступку, суб'єкт призначення прий має рішення про закриття дисциплінарного провадження стосовно державного службовця, яке також оформляється наказом (розпорядженням).

Враховуючи наведені обставини колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що звернення співробітників Відділу через доповідну записку мало формальний характер, оскільки у зверненні було висловлено прохання взяти до уваги викладені факти, а не висунуто вимогу притягнути до відповідальності колегу, та таке звернення було адресовано безпосередньому керівнику та являло собою внутрішню доповідну записку, яка не мала публічного характеру. Відтак, доводи апелянта про негативний вплив на орган юстиції та державу є безпідставними, оскільки дисциплінарне провадження не мало висвітлення, а здійснювалося в межах державного органу.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що доповідна записка від 11.12.2017 р. № 24168/11-25 мала формальний, інформативний та ініціативний характер, а викладена у ній інформація призначалася для безпосереднього керівника з метою врегулювання конфлікту у колективі. У зв'язку з цим такий документ не може бути пов'язаний з виконанням суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, а інформація, викладена у ньому, не відноситься до публічної інформації.

Вбачається, що у доповідній записці викладено власне бачення заявників відношення їх керівника до них, їх особиста оцінка компетенції та висловлено певний досвід, описаний із застосуванням психоемоційних обертів. Разом з тим, звернення викладено стримано, без застосування недозволених висловів, у зв'язку із чим колегія суддів не вбачає його складання, підписання та подання дисциплінарним проступком, зокрема порушенням етики державних службовців.

Крім того, колегія суддів надає оцінку доводам апелянта стосовно роздруківки отриманого від ОСОБА_1 текстового смс-повідомлення (а.с. 83). Зазначене повідомлення було отримано з номеру телефону, який належить ОСОБА_1

Апелянт вважає дану роздруківку (скриншот) з мобільного пристрою ОСОБА_9 доказом, який був продемонстрований останнім дисциплінарній комісії і з якого, на думку апелянта, вбачається, що ініціатором записки була ОСОБА_1, яка надавала пропозиції ще 02.11.2017 р. звернутися до начальника ГТУЮ в Одеській області у письмовому вигляді.

Проте, колегія суддів вважає вищенаведені посилання апелянта безпідставними, оскільки обмін текстовими повідомленнями між двома особами (абонентами) за допомогою телефонного (мобільного) пристрою є приватним листуванням та не має на меті публічного розповсюдження. Наведене текстове повідомлення було адресовано конкретній особі - ОСОБА_9 засобом приватної комунікації, а не певній групі осіб або з публічним доступом.

Разом з тим, як вже було зазначено вище, сам по собі факт складання та подання доповідної записки, а також ініціювання такої дії не може вважатися дисциплінарним проступком та/чи порушенням етики державних службовців, а є насамперед правом уповноваженої на це особи.

Колегія суддів, зокрема, наголошує, що право на таємницю листування, телефонних переговорів, телеграфної та іншої кореспонденції є особистісним, немайновим правом, що традиційно належить до основних природних прав людини. Особисте життя кожного громадянина не повинне виходити за межі, які визначила для себе кожна людина. Саме наявність такого права забезпечує особі захист від будь-якого проникнення в її особисте життя, а саме прослуховування телефонних розмов, знайомлення з її листами чи повідомленнями, а також розголошення їх змісту чи самого факту листування або розмови.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відсутність законних підстав для здійснення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1, а в діях останньої відсутній склад дисциплінарного проступку.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Відповідач (апелянт), який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію суду не доказав та не обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 червня 2018 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Вербицька Н. В. Кравченко К.В.