Справа № 823/1359/18
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2018-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/1359/18 Суддя (судді) першої інстанції: О.А. Рідзель
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Ганечко О.М. та Сорочка Є.О.,

за участю секретаря Седика Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, третя спору Інспекція з державного нагляду за охороною праці в Черкаській області про визнання дій протиправними та скасування актів розслідування нещасного випадку і зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2.) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (далі-відповідач), в якому позивач просив:

- визнати протиправними та скасувати акт розслідування нещасного випадку від 17.11.2017 №Н-5*, що стався з позивачем 23.02.2017 та акт від 17.11.2017 за формою НТ* про нещасний випадок невиробничого характеру;

- зобов'язати комісію з розслідування нещасних випадків Головного управління Національної поліції в Черкаській області провести повторне розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем 23.02.2017 та прийняти рішення у відповідності до вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах та підрозділах системи МВС України від 27.12.2002 №1346;

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 рокуадміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано акт Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 17.11.2017 за формою Н-5* розслідування нещасного випадку (у т.ч.поранення), що стався 23.02.2017 з ОСОБА_2, за висновком якого нещасний випадок стався у період проходження служби і не пов'язаний з виконанням службових обов'язків.

Визнано протиправним та скасовано акт Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 17.11.2017 №39 за формою НТ* про нещасний випадок невиробничого характеру, що стався з ОСОБА_2, за висновком якого нещасний випадок стався у період проходження служби і не пов'язаний з виконанням службових обов'язків.

Зобов'язано Головне управління Національної поліції в Черкаській області провести розслідування нещасного випадку, що стався 23.02.2017 з ОСОБА_2, та скласти за його результатами акти, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, а саме: за формою Н-5* та Н-1*, за висновком яких нещасний випадок трапився в період проходження служби і пов'язаний із виконанням службових обов'язків.

Не погоджуючись із судовим рішенням,відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення місцевого суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на правомірність висновківкомісії з розслідування нещасного випадку, якими визнано, що нещасний випадок стався в період проходження служби і не пов'язаний із виконанням службових обов'язків. Апелянт вказує на відсутність наказу начальника ГУНП в Черкаській області на проведення обшуку, тому виїзд працівників поліції здійснено без дозволу начальника ГУНП в Черкаській області. Крім того зауважує, що позивач із заявою про нанесення йому тілесних ушкоджень не звертався, отже факт отримання травми під час обшуку не доведено. Також звертає увагу, що зобов'язання скласти акти за формою Н-5 та Н-1 є формою втручання в дискреційні повноваження та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Відповідно до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч.4 ст.229, ч. 1 ст. 310, ч. 2 ст. 313 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача,дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні, з наступних підстав.

Відповідно до ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Як свідчать обставини справи, ОСОБА_2 з 07.11.2015 проходить службу на посаді старшого оперуповноваженого з ОВС УКР ГУНП в Черкаській області.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси Мельник І.О. від 23.02.2017 в межах кримінального провадження №0008659 надано дозвіл на проведення обшуку домоволодіння та прилеглої території за місцем проживання ОСОБА_3.ІНФОРМАЦІЯ_1., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 з метою відшукання та вилучення вогнепальної зброї та наркотичних засобів.

23.02.2017 старшим слідчим СВ Черкаського ВП В.М. Ткаченком начальнику УКР ГУНП в Черкаській області Козубенку О.М. надано доручення №2973 про проведення слідчих (розшукових) дій щодо виконання вищевказаної ухвали слідчого судді про проведення обшуку.

Відповідно до журналу обліку вхідних документів згадане доручення передано для виконання позивачу, з метою виконання якого позивач разом з працівниками УКР ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 після проведення інструктажу, здійснили виїзд за адресою: АДРЕСА_1.

Під час обшуку у домоволодінні ОСОБА_3 за вказаною адресою позивачем виявлено предмети, зовні схожі на заборонені (чотири шприци з рідиною коричневого кольору).

Після виявлення цих предметів ОСОБА_3здійснив спробу вибігти з будинку та штовхнув позивача, внаслідок чого він вдарився головою об двері та впав.

Про вказану подію позивач невідкладно повідомив свого безпосереднього керівника начальника УКР ГУНП в Черкаській області Козубенка О.М., який у свою чергу повідомив про отримання позивачем травми заступника начальника ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9

У зв'язку з цим, позивач 23.02.2018 звернувся за медичною допомогою до КЗ Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги ЧМР.

Відповідно до виписки з історії хвороби вказаного закладу №3625 позивачу поставлений діагноз: закрита черепно-мозкова травма; струс головного мозку; забої, садна м'яких частин правої лобної ділянки. У зв'язку з цим, позивач до 07.03.2017 перебував на стаціонарному лікуванні.

На підставі наказу відповідача від 17.10.2017 №2716 було проведено службове розслідування за фактом отримання вищевказаних тілесних ушкоджень.

17.11.2017 за результатами розслідування комісією з розслідування нещасного випадку ГУНП в Черкаській області складено акт форми Н-5* розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 23.02.2017 о 17 год. 20 хв., в якому зазначено, що комісія з розслідування визнає, що нещасний випадок стався в період проходження служби і не пов'язаний з виконанням службових обов'язків за обставин, які не підпадають під дію п. п. 3.9, 3.10 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України.

При цьому в акті розслідування зазначено про необхідність складення акту форми НТ*.

Також, у зазначеному акті вказано, що позивач порушив ст.14 Закону України Про охорону праці, де сказано: працівник зобов'язаний дбати про особисту безпеку і здоров'я в процесі виконання будь-яких робіт. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

17.11.2017 складено акт форм НТ* №49 про нещасний випадок невиробничого характеру, відповідно до якого комісія з розслідування визнає, що нещасний випадок стався в період проходження служби і не пов'язаний з виконанням службових обов'язків за обставин, які не підпадають під дію пунктів 3.9, 3.10 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач всупереч приписам Порядку № 1346 протиправно склав та затвердив оскаржувані акти із зазначенням того, що тілесні ушкодження отримані позивачем в період проходження служби і не пов'язані з виконанням службових обов'язків.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

З метою врегулювання питань, пов'язаних з розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України розроблено Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ від 27.12.2002 № 1346 (далі Порядок №1346).

Відповідно до п. 2.1. Порядку №1346 розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров'я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі (далі - нещасні випадки).

Згідно з п. 2.2. Порядку № 1346 за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* (додаток 1) і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов'язків.

Відповідно до п. 2.4. Порядку № 1346 якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1*, тобто нещасний випадок не пов'язаний з виконанням службових обов'язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ* (додаток 2).

Пункт 3.1. Порядку № 1346 визначає, що про кожний нещасний випадок (у тому числі поранення) працівник, який його виявив, або сам потерпілий повинні негайно повідомити безпосереднього керівника робіт чи іншу посадову особу підрозділу і вжити заходів до надання необхідної допомоги.

Згідно з п. 3.2. Порядку №1346 керівник (посадова особа), у свою чергу, зобов'язаний: терміново організувати надання медичної допомоги потерпілому, а в разі потреби доставити його до лікувально-профілактичного закладу; повідомити про те, що сталося, керівника підрозділу, службу охорони праці УМЗ, ВМЗ ГУМВС, УМВС. Якщо потерпілий є працівником іншого підрозділу, повідомити керівника цього підрозділу, у разі нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався внаслідок пожежі, - місцеві органи державної пожежної охорони, а при гострому професійному захворюванні (отруєнні) - відповідну санітарну епідеміологічну станцію (далі - СЕС) системи МВС України; зберегти до прибуття комісії з розслідування обстановку в тому стані, у якому вона була на момент події (якщо це не загрожує життю і здоров'ю інших працівників), а також ужити заходів до недопущення подібних випадків.

Якщо нещасний випадок (у тому числі поранення) стався з працівником підрозділу прямого підпорядкування МВС України, розташованого в межах Автономної Республіки Крим, області, м.Севастополя, керівник зобов'язаний повідомити про це відповідну службу охорони праці УМЗ, ВМЗ ГУМВС, УМВС (п. 3.3. Порядку № 1346).

Відповідно до п. 3.4. Порядку № 1346 лікувально-профілактичний заклад системи МВС про кожне звернення потерпілого з посиланням на нещасний випадок (у тому числі поранення) повинен протягом доби повідомити керівника підрозділу, де працює потерпілий, а в разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння) - відповідну СЕС системи МВС, терміново надсилаючи відповідне повідомлення про кожного потерпілого за встановленою формою (додаток 3).

Керівник підрозділу, одержавши повідомлення про нещасний випадок (у тому числі поранення), крім випадків зі смертельним наслідком та групових випадків травматизму, наказом або розпорядженням організовує його розслідування комісією не менше ніж три особи, до складу якої включаються: керівник (спеціаліст) служби охорони праці підрозділу (голова комісії), керівник (безпосередній або прямий начальник) структурного підрозділу, де працює потерпілий, інші посадові особи, а в разі гострих професійних захворювань (отруєнь) - також спеціаліст СЕС (п. 3.5. Порядку № 1346).

Згідно з п. 3.8. Порядку № 1346 комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов'язана протягом трьох діб після утворення комісії: обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо; визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці; з'ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов'язків (не пов'язаний з виконанням службових обов'язків); скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п'яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію.

На підставі п. 3.12. Порядку № 1346 до першого примірника акта розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* долучаються: акт за формою Н-1* (НТ*), пояснення свідків, потерпілого, витяги з нормативних документів, схеми, фотографії та інші документи, що характеризують місце події (робоче місце), стан технічних засобів (транспорту, устаткування, апаратури тощо), діагноз травми, медичний висновок щодо втрати здоров'я потерпілим у результаті нещасного випадку (у тому числі поранення), а в разі необхідності - також висновок щодо наявності в його організмі алкоголю, отруйних чи наркотичних речовин.

Згідно з п. 3.14. Порядку № 1346 керівник підрозділу повинен розглянути і затвердити акти за формою Н-1* (НТ*) протягом доби після закінчення розслідування, а щодо випадків, які сталися за межами підрозділу, - протягом доби після одержання необхідних матеріалів.

Пунктом 3.19. Порядку № 1346 передбачено, що нещасний випадок (у тому числі поранення), про який безпосереднього керівника потерпілого чи керівника підрозділу своєчасно не повідомили, або якщо втрата працездатності від нещасного випадку настала не одразу, незалежно від терміну, коли він стався, розслідується згідно з цим Порядком протягом місяця після одержання заяви потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси. Питання про складання акта за формою Н-1* (НТ*) вирішується комісією з розслідування, а в разі незгоди потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси, з рішенням комісії - в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Відповідно до п. 3.9. Порядку № 1346 комісія з розслідування визнає, що нещасний випадок трапився при виконанні службових обов'язків, якщо він стався в період проходження служби під час, зокрема: перебування на робочому місці, на території підрозділу або в іншому місці роботи чи служби (далі - роботи) протягом робочого часу або, за дорученням керівника, в неробочий час; провадження дій в інтересах підрозділу, у якому проходить службу (працює) потерпілий.

Згідно з п. 3.11. Порядку № 1346 комісія з розслідування визнає, що нещасний випадок трапився при виконанні службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки, у боротьбі зі злочинністю, якщо він трапився в період проходження служби, зокрема: унаслідок безпосереднього впливу правопорушника (злочинця) на працівника (учинення опору, захват заручником, напад на працівника, який перебуває не при виконанні службових обов'язків, з метою помсти за законні дії з припинення правопорушення, затримання або викриття правопорушника в період служби тощо).

Комісія визнає, що нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов'язаний з виконанням службових обов'язків, якщо нещасний випадок (у тому числі поранення) стався: за обставин, не пов'язаних з виконанням службових обов'язків, зазначених у пунктах 3.9, 3.10, 3.11; унаслідок отруєння алкоголем, наркотичними або іншими отруйними речовинами, а також унаслідок їх дії (асфіксія, інсульт, зупинка серця тощо) за наявності медичного висновку, якщо це не викликано застосуванням цих речовин із службовою метою або порушення вимог безпеки щодо їх зберігання і транспортування або якщо потерпілий, який перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння, був відсторонений від служби (роботи) згідно з установленим порядком; під час скоєння злочинів або інших правопорушень, якщо ці дії підтверджені рішенням суду; у разі природної смерті або самогубства, за винятком випадків, зазначених у пункті 3.10 цього Порядку, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та органів прокуратури; унаслідок порушення потерпілим службової (трудової) дисципліни.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач в період проходження служби внаслідок безпосереднього впливу правопорушника ОСОБА_3 отримав травму, а саме: закрита черепно-мозкова травма; струс головного мозку; забої; садна м'яких частин правої лобної ділянки

Однак, у акті розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) від 17.11.2018 комісія дійшла висновку про порушення позивачем вимог ст.14 Закону України «Про охорону праці», що виразилось у недбалому відношенні до особистої безпеки та здоров'я, а відтак тілесні ушкодження позивач отримав в період проходження служби, проте вказаний нещасний випадок не пов'язаний з виконанням службових обов'язків, за обставин, які не підпадають під дію п. п. 3.9, 3.10 Порядку №1346.

При цьому, відповідач посилається, зокрема, на порушення позивачем статті 14 Закону України Про охорону праці.

Так, відповідно до статті 14 Закону України «Про охорону праці»працівник зобов'язаний дбати про особисту безпеку і здоров'я, а також про безпеку і здоров'я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

У розумінні положень статті 14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть.

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, нещасний випадок вважається таким, що стався з вини працівника поліції, якщо останній міг та зобов'язаний був передбачити можливість настання нещасного випадку і при цьому не вжив необхідних заходів для його уникнення.

В той же час, як свідчать матеріали службового розслідування, під час проведення обшуку за дорученням старшого слідчого СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській внаслідок фізичного впливу правопорушника позивач отримав травму голови, внаслідок удару об двері, про що відразу повідомив свого безпосереднього керівника.

Вказані обставини підтверджені відібраними під час службового розслідування поясненнями працівників УКР ГУНП в Черкаській області, які здійснювали з позивачем обшук домоволодіння, поясненнями безпосередньо ОСОБА_3, а також керівника позивача начальника УКР ГУНП в Черкаській області Козубенка О.М.

Отже, колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції про те, що позивач 23.02.2017 в робочий час, під час виконання слідчих дій, отримав вищезазначені тілесні ушкодження, а тому вказане свідчить про їх отримання саме при виконанні службових обов'язків, що спростовує доводи відповідача про не доведення факту отримання позивачем травми.

Стосовно доводів відповідача про відсутність наказу начальника ГУНП в Черкаській області на проведення обшуку, Черкаський окружний адміністративний суд вірно врахував, що відповідно до ч.2-3 ст.234 КПК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

У разі необхідності провести обшук слідчий за погодженням з прокурором або прокурор звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням.

Отже, нормами КПК України передбачено надання дозволу на проведення обшуку виключно слідчим суддею, а не на підставі наказу керівника органу поліції.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач всупереч приписам Порядку № 1346 протиправно склав та затвердив оскаржувані акти із зазначенням того, що тілесні ушкодження отримані позивачем в період проходження служби і не пов'язані з виконанням службових обов'язків, що є наслідком задоволення позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування зазначених актів.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що складання актів за формою Н-5* та Н-1*, за висновком яких нещасний випадок трапився в період проходження служби і пов'язаний із виконанням службових обов'язків, є дискреційним повноваженням суб'єкту владних повноважень, та суд не може підміняти орган, рішення якого оскаржується, зобов'язуючи його приймати замість рішення, яке визнається протиправним інше рішення, яке б відповідало закону та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції конкретного органу державної влади або установи.

Отже, з огляду на викладене, з абзацу четвертого резолютивної частини рішення від 12 липня 2018 року необхідно виключити вислів «а саме: за формою Н-5* та Н-1*, за висновком яких нещасний випадок трапився в період проходження служби і пов'язаний із виконанням службових обов'язків».

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання в частині зобов'язання ГУ Національної поліції в Черкаській області вчинити дії, було допущено помилкове застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення питання, у зв'язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково та змінити рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 229, 310,315,317,321,322,325,329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області задовольнити частково.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 року змінити виключивши з четвертого абзацу його резолютивної частини вислів: «а саме: за формою Н-5* та Н-1*, за висновком яких нещасний випадок трапився в період проходження служби і пов'язаний із виконанням службових обов'язків».

В іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді: