Справа № 824/979/18-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2018-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2018 р. м. Чернівці справа № 824/979/18-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Левицький В.К., розглянув у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області, другий відповідач Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Коровійська сільська рада Глибоцького району Чернівецької області, про визнання неправомірним та скасування рішення.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області Саінчука Є.В. від 25.09.2018 р. про закінчення виконавчого провадження №56993635.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначала, що із постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області Саінчука Є.В. від 25.09.2018 р. про закінчення виконавчого провадження №56993635 не погоджується, оскільки боржником не виконано рішення суду згідно виконавчого документа №824/302/18-а від 13.07.2018 р. Зокрема, позивачка посилалася на те, що боржником не виконано відповідних вимог, а саме не надано мотивованого рішення за результатами повторного розгляду заяви стягувача без зазначення конкретної підстави передбаченої законом для такої відмови.

Тому вважає прийняту відповідачем постанову про закінчення виконавчого провадження незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області (далі - відповідач) не погоджуючись із позовними вимогами надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області перебував виконавчий лист №824/302/18-а, виданий 13.07.2018 р. Чернівецьким окружним адміністративним судом про зобов'язання Коровійську сільську раду Глибоцького району Чернівецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,4734 га для ведення особистого селянського господарства на території Коровійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області у порядку та строки, передбачені ст. 118 ЗК України, з наданням мотивованого рішення за результатами розгляду заяви. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Коровійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області () на користь ОСОБА_1 судові витрати - судовий збір в сумі 1410 грн. Вказував, що у зв'язку із цим, відкрито виконавче провадження.

Проте, 11.09.2018 р. від Коровійської сільської ради надійшов лист №280 від 06.09.2018 р., яким повідомила, що на користь стягувача перераховано 1410,00 грн судового збору та згідно рішення №49-21/2018 від 22.06.2018 р. Коровійської сільської ради XXI сесії VII скликання повторно розглянуто заяву стягувача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

На цій підставі, відповідач, посилаючись на п. 9 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" вказував, що ним правомірно прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження.

Просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 26.10.2018 р. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження на 07.11.2018 р.

Ухвалою суду від 26.10.2018 р. залучено до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Коровійську сільську раду Глибоцького району Чернівецької області.

Ухвалою суду від 07.11.2018 р., занесеною до протоколу судового засідання, у зв'язку із поданням представником позивача клопотання про відкладення розгляду справи, розгляд справи відкладено на 09.11.2018 р.

09.11.2018 р. відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області подано до суду клопотання про заміну первинного відповідача відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області на належного - Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області.

В той же день, Управлінням державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області подано до суду заяву, в якій також просив замінити первинного відповідача відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області на належного - Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області.

В судовому засіданні представник позивачки заперечував щодо заміни первинного відповідача відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області на належного - Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області. Просив суд залучити Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області до розгляду даної справи як другого співвідповідача.

Ухвалою суду від 09.11.2018 р. занесеною до журналу судового засідання, клопотання про заміну неналежної сторони задоволено, залучено до участі у справі Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області як другого відповідача.

Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області в судове засідання призначене на 09.11.2018 р. не з'явився, явку представника не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Водночас, 09.11.2018 р. відділом подано до суду заяву, в якій просив розглянути справу в порядку письмового провадження.

Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області в судове засідання призначене на 09.11.2018 р. не з'явилося, подано до суду заяву, в якій просило розглянути справу в порядку письмового провадження.

В судове засідання призначене на 09.11.2018 р. Коровійська сільська рада Глибоцького району Чернівецької області не з'явилась, явку представників не забезпечила, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується матеріалами справи.

У вступному слові, в судовому засіданні 09.11.2018 р. представник позивачки вказував, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. При цьому вказував, що рішення XXI сесії VII скликання Коровійської сільської ради №49-21/2018 від 22.06.2018 р. позивачем не оскаржувалось. Із постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області Саінчука Є.В. від 25.09.2018 р. про закінчення виконавчого провадження №56993635 не погоджується, оскільки вважає, що рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 29.05.2018 р. не виконано Коровійською сільською радою Глибоцького району Чернівецької області. Зазначав, що на його думку у відповідача не було підстав для прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження.

Разом із цим, представником позивачки заявлено клопотання про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, про що надано письмову заяву.

Відповідно до ч. 3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладене та беручи до уваги положення ст. ст. 194, ст. 205 та 268 КАС України, суд вважає, що подання учасниками справи заяв про розгляд справи в порядку письмового провадження, а також неприбуття третьої особи належним чином повідомленої про дату, час і місце судового розгляду, не є перешкодою для розгляду і вирішення справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Вислухавши вступне слово представника позивачки, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду в адміністративній справі № 824/302/18-а від 29.05.2018 р., яке набрало законної сили 03.07.2018 р., позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення №106-18/2017 від 22.12.2017 р. в частині щодо відмови у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,4734 га для ведення особистого селянського господарства. Зобов'язано Коровійську сільську раду Глибоцького району Чернівецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,4734 га для ведення особистого селянського господарства на території Коровійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області у порядку та строки, передбачені ст. 118 ЗК України, з наданням мотивованого рішення за результатами розгляду заяви. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Коровійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області () на користь ОСОБА_1 судові витрати - судовий збір в сумі 1410 грн (а.с. 32-34).

13.07.2018 р. Чернівецьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі №824/302/18-а (а.с. 35).

08.08.2018 р. позивачка звернулась до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області із заявою, в якій просила прийняти до виконання виконавчий лист Чернівецького окружного адміністративного суду, виданий 13.07.2018 р. по справі №824/302/18-а (а.с. 54).

На підставі вказаної заяви, 13.08.2018 р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Саінчуком Є.В. відкрито виконавче провадження №56993635 по примусовому виконанню виконавчого листа №824/302/18-а виданого 13.07.2018 р (а.с. 36).

Листом №3857/05-18 від 13.08.2018 р. відділ примусового виконання рішень відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області повідомив позивачку та Коровійську сільську раду Глибоцького району Чернівецької області про відкриття виконавчого провадження (а.с. 55).

Як видно із матеріалів справи, листом №280 від 06.09.2018 р. Коровійська сільська рада Глибоцького району Чернівецької області звернулась до відповідача, в якому повідомила, що на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 29.05.2018 р. у справі №824/302/18-а, 22.06.2018 р. XXI сесією VII скликання Коровійської сільської ради повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безплатно у приватну власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,4734 га для ведення особистого селянського господарства на території Коровійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області. Також повідомило, що радою на користь ОСОБА_1 перераховано судовий збір в сумі 1410 грн. До вказаного листа додано рішення XXI сесії VII скликання Коровійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області №49-21/2018 від 22.06.2018 р (а.с. 58, 59).

25.09.2018 р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Саінчуком Є.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, посилаючись на п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с. 61).

Листом №4229/03-18 від 25.09.2018 р. відповідач повідомив позивачку, Коровійську сільську раду Глибоцького району Чернівецької області та Чернівецький окружний адміністративний суд про закінчення виконавчого провадження (а.с. 60).

Не погоджуючись із прийнятою відповідачем постановою про закінчення виконавчого провадження №56993635 від 25.09.2018 р., позивачка звернувся до суду із вказаним позовом.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Статтею 1 цього Закону визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 2 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов'язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об'єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Статтею 3 Закону №1404-VІІІ передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; 1- 1) судові накази; 2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; 3) виконавчих написів нотаріусів; 4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; 5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; 6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; 8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; 9) рішень (постанов) суб'єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Частиною 1 ст. 5 Закону №1404-VІІІ визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону № 1404-VIII сторони зобов'язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов'язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону № 1404-VIII постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону № 1404-VIII, у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано виконання остаточних, обов'язкових судових рішень.

Право на виконання рішень, винесених судом, є невід'ємною частиною "права на суд" (Hornsby v. Greece (Горнсбі проти Греції). У іншому випадку положення статті 6 Конвенції будуть позбавлені ефекту корисної дії (Burdov v.Russia (Бурдов проти Росії).

Ефективний захист сторони у справі, а отже і відновлення справедливості, передбачає зобов'язання адміністративних органів виконувати рішення (Hornsby v.Greece (Горнсбі проти Греції). Хоча за деяких обставин рішення може бути відкладено, відкладання рішення не повинно порушувати право сторони на виконання рішення (Burdov v.Russia (Бурдов проти Росії).

В контексті наведеного, суд зазначає, що лише у разі фактичного виконання у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, державний виконавець приймає рішення про закінчення виконавчого провадження.

Судом встановлено, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду в адміністративній справі № 824/302/18-а від 29.05.2018 р., яке набрало законної сили 03.07.2018 р., позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення №106-18/2017 від 22.12.2017 р. в частині щодо відмови у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,4734 га для ведення особистого селянського господарства. Зобов'язано Коровійську сільську раду Глибоцького району Чернівецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,4734 га для ведення особистого селянського господарства на території Коровійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області у порядку та строки, передбачені ст. 118 ЗК України, з наданням мотивованого рішення за результатами розгляду заяви. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Коровійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області () на користь ОСОБА_1 судові витрати - судовий збір в сумі 1410 грн

Як видно із матеріалів справи, на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 29.05.2018 р. у справі №824/302/18-а, 22.06.2018 р. XXI сесією VII скликання Коровійської сільської ради прийнято рішення №49-21/2018 "Про розгляд заяв громадян щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність", яким відмовлено у наданні дозволу гр. ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безплатно у приватну власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,4734 га для ведення особистого селянського господарства на території Коровійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області.

Про виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 29.05.2018 р. у справі №824/302/18-а, Коровійська сільська рада Глибоцького району Чернівецької області повідомила листом №280 від 06.09.2018 р. головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області Саінчука Є.В.

Тобто, із вказаного вбачається, що фактично Коровійською сільською радою Глибоцького району Чернівецької області виконано рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 29.05.2018 р. у справі №824/302/18-а.

Відтак, суд приходить до висновку, що відповідачем у відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" правомірно прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження.

Водночас, щодо посилання позивачки, в обгрунтування своїх доводів на те, що Коровійською сільською радою Глибоцького району Чернівецької області не виконано рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 29.05.2018 р. у справі №824/302/18-а, а саме не надано мотивованого рішення за результатами повторного розгляду заяви стягувача без зазначення конкретної підстави передбаченої законом для такої відмови, то такі є безпідставними.

Суд звертає увагу позивачки на те, що не зазначення Коровійською сільською радою Глибоцького району Чернівецької області у рішенні №49-21/2018 "Про розгляд заяв громадян щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність" від 22.06.2018 р. конкретної підстави передбаченої законом для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою свідчать про не погодження позивачкою із змістом самого рішення, (недотриманням відповідачем норм законодавства, яким регулюється дане питання), що дає позивачці право на звернення до суду із позовною заявою щодо визнання протиправним та скасування вказаного рішення.

Водночас, в судовому засіданні представник позивачки вказував, що рішення Коровійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області №49-21/2018 "Про розгляд заяв громадян щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність" від 22.06.2018 р. позивачкою не оскаржувалось.

Крім того, варто зазначити, що не зазначення Коровійською сільською радою Глибоцького району Чернівецької області у рішенні №49-21/2018 конкретної підстави передбаченої законом для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою ОСОБА_1 не свідчить про не виконання Коровійською сільською радою Глибоцького району Чернівецької області рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 29.05.2018 р. у справі №824/302/18-а.

Таким чином, зважаючи на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивачки є безпідставними, не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а отже задоволенню не підлягають.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, довів належними засобами доказування правомірність та обґрунтованість прийняття оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження.

Згідно ч. 1 3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів наданих позивачкою окремо, а також достатність і взаємний зв'язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є не обґрунтованими, відтак адміністративний позов є таким, що не підлягає задоволенню.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Частиною 5 ст. 139 КАС України встановлено, що у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки, у задоволенні позову позивачці відмовлено повністю, та за відсутності понесення відповідачами судових витрат, судом розподіл судових витрат не проводиться.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 72, 73, 77, 90, 139, 241-243, 246, 287 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області - відмовити повністю.

Згідно ст. 256 КАС України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

У відповідності до ст. 287, 293, 295 КАС України ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя В.К. Левицький