Справа № 823/1097/16
Суддя: П.Г. Паламар
Дата ухвалення: 2018-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 року справа № 823/1097/16

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Паламаря П.Г.,

за участю секретаря Трегулова Б.Л.,

представника позивача - ОСОБА_1 (за ордером),

представника відповідача - Батаргіної Ю.О. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Золотоніської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_3, в якій просить визнати неправомірним та скасувати податкове повідомлення-рішення Золотоніської об'єднаної державної податкової інспекції від 22.07.2016 №18-17 на загальну суму 25000,00 грн.

23.10.2018 закрито підготовче провадження та перейдено розгляд справи по суті.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що йому належить автомобіль Toyota Sequoia, 2013 року випуску, з реєстраційним номером НОМЕР_2, об'єм двигуна 5663 куб.см., але він не є об'єктом оподаткування транспортним податком у 2016 році в розумінні пп. 267.2.1. п. 267.2 ст. 267 ПК України, оскільки середньоринкова вартість автомобіля не перевищує 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представником відповідача до суду надіслано відзив, в якому зазначено, що автомобіль Toyota Sequoia, 2013 року випуску, який є власністю позивача, відноситься до об'єктів оподаткування транспортним податком, оскільки відповідає всім критеріям ст. 267 ПК України. При цьому наголошено, що середньоринкова вартість автомобіля перевищує 750 розмірів мінімальної заробітної плати, а тому автомобіль є об'єктами оподаткування у 2016 році. Таким чином, відповідачем правомірно винесене оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечував повністю.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_3 є власником автомобіля Toyota Sequoia, 2013 року випуску, з реєстраційним номером НОМЕР_2, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Даний автомобіль придбаний позивачем 13.02.2014 за 618894 грн 00 коп., що підтверджується договором купівлі-продажу №014к.

Золотоніською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Черкаській області у відповідності до підпункту 267.6.2. п. 267.6. статті 267 Податкового кодексу України позивачу винесене податкове повідомлення - рішення №18-17 від 22.07.2016 про визначення грошового зобов'язання з транспортного податку в сумі 25000,00 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, за своїм внутрішнім переконанням, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо, згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною особою за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 № 71-VIII, яким шляхом викладення в новій редакції статей 265-267 Податкового кодексу України, було введено транспортний податок з фізичних осіб.

Законом України від 24.12.15 №909-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" (далі - Закон №909) внесені зміни до ПК України, зокрема, у частині справляння транспортного податку, які набрали чинності з 01.01.2016.

Відповідно до статті 265 Податкового кодексу України, податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Так, відповідно до п.п. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, у тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Кодексу є об'єктами оподаткування.

Згідно з п.п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті (підпункт 267.2.1 п. 267.2 статті 267 Кодексу).

Отже, об'єктом оподаткування у 2016 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1033500грн та з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно).

Пунктом 267.4 ст. 267 Податкового кодексу України передбачено, що ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (п.п. 267.5.1 п.267.5 ст. 267 Податкового кодексу України).

Отже, об'єктом оподаткування є автомобілі, що використовуються до 5 років і середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

При цьому, згідно з пп. 14.1.251 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, транспортні засоби, що використовувалися, - транспортні засоби, на які уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними, видані реєстраційні документи, що дають право експлуатувати такі транспортні засоби.

Таким чином, використання транспортного засобу пов'язується з його реєстрацією.

Постановою Кабінету Міністрів України № 66 від 18.02.2016 затверджена Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів.

Відповідно до п. 13, 14 вказаної Методики, Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг.

Пунктом 2 Методики визначено, що середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 р. N 403 (Офіційний вісник України, 2013 р., N 44, ст. 1576), де за ціну нового транспортного засобу (Ц н) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Джерелом інформації для визначення ціни нового автомобіля є офіційні прайс-листи виробників (дилерів)( Пункт 3 Методики).

Згідно додатку 1 коефіцієнт коригування ринкової ціни легкових транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації у роках становить: до 1 року - 74; понад 1 до 2 років - 62; понад 2 до 3 років - 50; понад 3 до 4 років - 45; понад 4 до 5 років - 42; понад 5 до 6 років - 39; понад 6 до 7 років - 36; понад 7 до 8 років - 33; понад 8 до 9 років - 31; понад 9 до 10 років - 29; понад 10 до 11 років - 27; понад 11 до 12 років - 25.

Згідно матеріалів справи, у відповідача відсутня інформація для розрахунку середньоринкової вартості автомобіля позивача на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку, тобто перелік легкових автомобілів визначений Мінекономрозвитку що є об'єкта оподаткуванняв 2016 році.

Враховуючи вищевикладене, відповідачем не доведено правомірності дій щодо визначення об'єкта оподаткування в 2016 році та відповідно винесення ППР.

Тобто, представником відповідача не доведено віднесення автомобіля Toyota Sequoia, 2013 року випуску, з реєстраційним номером НОМЕР_2 до об'єкту оподаткування транспортним податком, з урахуванням критеріїв строку експлуатації та середньоринкової вартості автомобіля та постанови Верховного суду в даній справі.

Крім того, судом враховано, що контролюючим органом при винесенні спірного податкового повідомлення-рішення про сплату суми транспортного податку від 22.07.2016 №18-17 порушено приписи пп. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України, оскільки податкове зобов'язання нараховане після 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Пунктом 54.5 статті 54 Податкового кодексу України визначено, що якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом, а згідно статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вищевказані обставини свідчать про протиправність прийняття податкового повідомлення-рішення.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити.

Відповідно до ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 139, 241-246, 255, 295, КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Золотоніської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Черкаській області від 22.07.2016 №18-17 на загальну суму 25000грн.

Стягнути з бюджетних асигнувань Золотоніської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області (ідентифікаційний код 39494512) на користь ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн 20 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.Г. Паламар

Повний текст рішення складено 14.11.2018