Справа № 640/18534/18
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2018-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

13 листопада 2018 року місто Київ №640/18534/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., розглянувши без повідомлення учасників справи заяву представника позивача про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Шахта 1-3 "Новогродівська" (85302, м.Покровськ, вул. Центральна, 149, )

до Державної служби геології та надр України (03057, м.Київ, вул.Антона Цедіка, буд.16, )

про визнання протиправним та скасування наказу від 15.05.2018 №160

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Шахта 1-3 "Новогродівська" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до Державної служби геології та надр України у якій просить суд визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Державної служби геології та надр України від 15.05.2018 №160 "Про зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами" в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №5615 від 25.07.2012, виданого товариству з обмеженою відповідальністю "Шахта 1-3 "Новогродівська" і пункт 1 Додатку до наказу Державної служби геології та надр України від 15.05.2018 №160 "Перелік спеціальних дозволів на користування надрами, дію яких зупинено".

Також, 12.11.2018 через канцелярію Окружного адміністративного суду міста Києва представником позивача подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії пункту 1 наказу Державної служби геології та надр України від 15.05.2018 №160 "Про зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами" в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №5615 від 25.07.2012, виданого товариству з обмеженою відповідальністю "Шахта 1-3 "Новогродівська" і пункту 1 Додатку до наказу Державної служби геології та надр України від 15.05.2018 №160 "Перелік спеціальних дозволів на користування надрами, дію яких зупинено".

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів позивача, крім того, наявні очевидні ознаки протиправності рішення суб'єкта владних повноважень.

Так, позивач наголосив, що протиправне зупинення дії спеціального дозволу №5651 оскаржуваним наказом від 15.05.2018 №160 спричинило неможливість здійснення позивачем своїх зобов'язань за договорами/контрактами, укладеними з іншими підприємствами, що в свою чергу призведе до застосування останніми штрафних санкцій до позивача та унеможливить ефективний захист інтересів позивача.

Крім того, підрядною організацією, що проводить роботи для позивача є Державне підприємство "Селидіввугілля", однак, зупинення проведення гірничих робіт, і як наслідок невиконання підрядником робіт, передбачених укладеним з позивачем договором, позбавить підрядника єдиного джерела доходу, за рахунок якого здійснювалась оплата праці робітників останнього.

Також, невжиття заходів забезпечення позову призведе до порушення прав працівників самого товариства з обмеженою відповідальністю "Шахта 1-3 "Новогродівська", оскільки, станом на дату звернення до суду, у позивача реалізують своє право на працю 16 громадян України, а протиправне зупинення дії спеціального дозволу призведе до неможливості здійснювати позивачем своїх обов'язків по виплаті заробітної плати громадянам України, які працюють на підприємстві позивача.

Заява товариства з обмеженою відповідальністю "Шахта 1-3 "Новогродівська" про забезпечення позову відповідає вимогам статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України щодо змісту та форми заяви про забезпечення позову.

Частиною першою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Вирішуючи питання про вжиття заходів щодо забезпечення адміністративного позову, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За посиланням позивача, відповідачем протиправно було прийнято оскаржуваний наказ від 15.05.2018 №160, зокрема, з огляду на те, що підставою зупинення дії спеціального дозволу було вказано підпункт 1 пункту 22 Порядку №615 (порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр), однак перевірка позивача, за посиланням останнього не проводилась, акт не складався, припис щодо усунення порушень законодавства у сфері надрокористування не виносився. Відсутність підстав зупинення спеціального дозволу, передбачених Порядком №615 свідчить про протиправність вчинених відповідачем дій та видання незаконного наказу.

Також, позивач наголошує, що відповідач грубо порушив вимоги статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, де вказано, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ведення господарської діяльності відповідно до спеціального дозволу на користування надрами від 25.07.2012 №5615 має безумовну економічну цінність для позивача та захищається статтею 1 протоколу до Конвенції.

Крім того, позивачем на підтвердження обставин, які зазначені підставами для застосування заходів забезпечення позову додано надано суду копію договору на постачання вугільної продукції від 02.05.2018 №02/05/18, копію договору підряду від 02.01.2018 №2-18/Б, довідку щодо отримання коштів згідно з договором від 02.05.2018 №02/05/18 та довідку щодо кількості працівників на підприємстві позивача.

Відповідно до статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Розглядаючи та вирішуючи подану заяву, суд зазначає, що вжиття заходів допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Насамперед, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Слід зазначити, що за своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина друга статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини восьмої статті 16 Кодексу України про надра переоформлення спеціальних дозволів на користування надрами, внесення до них змін, видача дублікатів, продовження терміну дії спеціальних дозволів на користування надрами, зупинення їх дії або анулювання, поновлення їх дії у разі зупинення здійснюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр у встановленому законодавством порядку.

Згідно зі статтею 25 Кодексу України про надра права користувачів надр охороняються законом і можуть бути обмежені лише у випадках, передбачених законодавством України. Збитки, завдані порушенням прав користувачів надр, підлягають відшкодуванню в повному обсязі відповідно до законодавчих актів України.

Відповідно до пункту 22 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами» від 30.05.2011 №615 після зупинення дії дозволу надрокористувач зобов'язаний зупинити проведення на наданій йому в користування ділянці надр робіт, передбачених дозволом.

Так, вирішуючи питання щодо забезпечення позову в адміністративній справі №640/18534/18 судом встановлено, що оскаржуваним наказом фактично зупинено господарську діяльність "Шахта 1-3 "Новогродівська", оскільки видом діяльності підприємства є, зокрема, добування кам'яного вугілля. Без здійснення господарської діяльності позивач позбавлений можливості отримувати доходи, що в свою чергу призведе до неможливості виплати заробітної плати працівникам, сплати обов'язкових платежів до бюджету, оплати послуг, виконання зобов'язань за діючими договорами, а отже існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі.

Враховуючи, що предметом спору є визнання протиправним та скасування пункту 1 наказу Державної служби геології та надр України від 15.05.2018 №160 "Про зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами" в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №5615 від 25.07.2012 та пункту 1 Додатку до наказу Державної служби геології та надр України від 15.05.2018 №160 "Перелік спеціальних дозволів на користування надрами, дію яких зупинено", суд вважає, що заявником наведені обґрунтовані підстави вважати, що в разі невжиття заходів щодо забезпечення адміністративного позову для відновлення його прав, свобод та інтересів необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також, що невжиття відповідних заходів може призвести до застосування до позивача з боку контрагентів штрафних санкцій.

Також, слід звернути увагу на те, що задоволення заяви у вказаній частині є співмірним заявленим позовним вимогам. У даному випадку, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що у даному випадку невжиття заходів забезпечення адміністративного позову може мати наслідком заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника та ускладнить їх відновлення, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

При вирішенні питання щодо вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд оцінив, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти, та дійшов висновку, що вжиття вказаних заходів забезпечення адміністративного позову буде мати наслідком виключно збереження існуючого становища до розгляду справи по суті. Водночас, невжиття таких заходів, очевидно, може призвести до того, що захист прав, свобод та інтересів заявника, на захист яких подано адміністративний позов, стане неможливим, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат та поставити під загрозу господарську діяльність підприємства.

Суд бере до уваги приписи частини першої статті 9 Конституції України, відповідно до якої чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, та і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного прав Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів" ефективний засіб - це запобігання тому щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Суд зазначає, що зупинення дії оскаржуваного наказу відповідача носить тимчасовий характер, не скасовує його, не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване на забезпечення виконання рішення суду у разі задоволення адміністративного позову та недопущення настання його негативних наслідків для позивача, крім того, при зупиненні дії оскаржуваного наказу не відбувається жодного втручання у дискреційні повноваження Державної служби геології та надр України, оскільки суд виконує власну компетенцію по здійсненню правосуддя відповідно до повноважень, наданих Конституцією та законами України.

Аналогічна правова позиція також викладена в постанові Верховного суду від 28.03.2018 по справі №804/2789/17.

Відтак, враховуючи наведене в сукупності, суд погоджується з доводами заяви представника позивача та вважає, що невжиття заходів забезпечення адміністративного позову може мати наслідком заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Крім того, у разі невжиття заходів забезпечення адміністративного позову можливе настання негативних наслідків, для виправлення яких позивачу буде необхідно докласти значних зусиль. Отже, заходи забезпечення адміністративного позову відповідають предмету адміністративного позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення адміністративного позову.

Керуючись статтями 150-154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити дію пункту 1 наказу Державної служби геології та надр України від 15.05.2018 №160 "Про зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами" в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №5615 від 25.07.2012, виданого товариству з обмеженою відповідальністю "Шахта 1-3 "Новогродівська" і пункту 1 Додатку до наказу Державної служби геології та надр України від 15.05.2018 №160 "Перелік спеціальних дозволів на користування надрами, дію яких зупинено", до набрання законної сили судовим рішенням, ухваленим за наслідками розгляду цієї адміністративної справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею, відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Літвінова А.В.