Справа № 826/5562/17
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/5562/17
УХВАЛА

14 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі судді-доповідача Степанюка А.Г., суддів Губської Л.В., Епель О.В., перевіривши матеріали заяви Компанії «Вірджин Піпл Л.П.» про приєднання до апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Софія Київська ХІ століття» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Головного управління Держгеокадастру у місті Києві, треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «Софія Київська ХІ століття», Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, Київської міська рада, про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії, скасування державної реєстрації, визнання недійсним запису, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_3 (далі - Позивач, ОСОБА_3) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Відповідач-1, Департамент земельних ресурсів КМДА), Головного управління Держгеокадастру у місті Києві (далі - Відповідач-2, ГУ Держгеокадастру у м. Києві), третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Софія Київська ХІ століття» (далі - Третя особа-1, ТОВ «Софія Київська ХІ століття»), Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (далі - Третя особа-2, Держгеокадастр України), Київська міська рада (далі - Третя особа-3, КМР), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ Держгеокадастру у м. Києві щодо невнесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, землекористувачем якої є ОСОБА_3;

- зобов'язати ГУ Держгеокадастру у м. Києві внести відомості до Державного земельного кадастру про зареєстровану земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до вимог Порядку ведення земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051;

- скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, з кадастровим номером НОМЕР_2, розташовану за адресою: м. Київ, вул. Алли Тарасової, 6, землекористувачем якої визначено ТОВ «Софія Київська ХІ століття», шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про її скасування;

- визнати недійсним запис у державному земельному кадастрі та автоматизованій системі ПК «Кадастр», якими визначено ТОВ «Софія Київська ХІ століття» землекористувачем земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_2, визначений за адресою: м. Київ, вул. Алли Тарасової, 6.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.08.2018 року позов задоволено частково - скасовано державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2, розташовану за адресою: м. Київ, вул. Алли Тарасової, 6, землекористувачем якої визначено ТОВ «Софія Київська ХІ століття», шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про її скасування. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Третя особа-1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати повністю рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким відмовити у позові у повному обсязі.

Крім того, вважаючи рішення суду першої інстанції таким, що прийняте із порушеннями норм права, Відповідач-2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.09.2018 року відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзивів на апеляційні скарги.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.10.2018 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 14.11.2018 року.

Разом з тим, 13.11.2018 року на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла заява Компанії «Вірджин Піпл Л.П.» (далі - Заявник) про приєднання до апеляційної скарги ТОВ «Софія Київська ХІ століття», в якій останній просив її задовольнити, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.08.2018 року скасувати та постановити нове, яким відмовити у позові у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи та вказаної заяви, суд приходить до висновку про необхідність повернення останньої з огляду на таке.

Відповідно до ст. 302 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, у будь-який час до початку апеляційного розгляду мають право приєднатися до апеляційної скарги, підтримавши її вимоги.

До заяви про приєднання до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору та докази надсилання (направлення) копії заяви іншим учасникам справи.

У заяві про приєднання до апеляційної скарги може міститися клопотання особи про розгляд справи за її участі. За відсутності такого клопотання вважається, що особа не бажає брати участі у судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Разом з тим, передумовою для вирішення питання щодо прийняття до розгляду заяви про приєднання до апеляційної скарги, суд повинен перевірити повноваження особи, яка її підписала, на наявність права на вчинення відповідної процесуальної дії.

Згідно ч. 3 ст. 55 КАС України юридична особа, суб'єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Зі змісту ч. ч. 3, 6, 8, 10 ст. 59 КАС України вбачається, що довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами. При цьому оригінал такої довіреності, її копія, засвідчена суддею, або її копія, засвідчена у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи. У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання. Довіреності або інші документи, які підтверджують повноваження представника і були посвідчені в інших державах, повинні бути легалізовані в установленому законодавством порядку, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що право на подання і підписання апеляційної скарги має особисто керівник або представник на підставі довіреності.

Аналогічний висновок узгоджується з позицією Верхового Суду, викладеною, зокрема, в ухвалах від 19.02.2018 року у справі №826/3094/17 та у справі №813/2868/17.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, остання підписана директором Компанії «Вірджин Піпл Л.П.» Тіффоні Ніколь Браун.

Разом з тим, судом враховується, що на підтвердження повноважень Тіффоні Ніколь Браун як директора Компанії «Вірджин Піпл Л.П.» до позовної заяви було додано жодним чином не завірені копії: сертифікату підтвердження від 11.09.2015 року, складеного адвокатом, бакалавром мистецтв, бакалавром права та магістром права ОСОБА_4 (Велика Британія); свідоцтва від 07.09.2015 року про реєстрацію командитного товариства за № SL 22214; апостилю від 14.11.2015 року.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про міжнародне приватне право» документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Для вчинення будь-яких нотаріальних дій, у тому числі, і для засвідчення вірності перекладу та вірності копій, документи, які складено за кордоном повинні прийматися нотаріусами за умови їх легалізації або проставляння апостилю, якщо інше не передбачено міжнародними договорами.

Існує два способи засвідчення: консульська легалізація та проставлення апостиля.

Легалізація документів та/або проставлення апостиля - це процес підтвердження походження документів. Як апостиль, так і легалізація підтверджують справжність підпису особи, що засвідчила документ.

Апостиль ставиться для використання документів в країнах, які підписали Гаазьку конвенцію, яка була прийнята в 1961 році, згода на обов'язковість якої надана Законом України від 10.01.2002 року «Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів» та вступила в силу в Україні в 2003 році.

Згідно ст. 1 Гаазької конвенції ця Конвенція поширюється на офіційні документи, які були складені на території однієї з Договірних держав і мають бути представлені на території іншої Договірної держави.

Для цілей цієї Конвенції офіційними документами вважаються: a) документи, які виходять від органу або посадової особи, що діють у сфері судової юрисдикції держави, включаючи документи, які виходять від органів прокуратури, секретаря суду або судового виконавця; b) адміністративні документи; c) нотаріальні акти; d) офіційні свідоцтва, виконані на документах, підписаних особами у їх приватній якості, такі як офіційні свідоцтва про реєстрацію документа або факту, який існував на певну дату, та офіційні і нотаріальні засвідчення підписів.

Отже, у силу приписів пункту «d» частини 2 статті 1 Гаазької конвенції свідоцтво, видане особою приватного права, є офіційним документом та на неї поширюються вимоги цієї конвенції.

Статтею 3 цієї Конвенції передбачено, що єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений.

Згідно з положеннями Конвенції, документ, на якому проставлено апостиль, не потребує ніякого додаткового оформлення чи засвідчення і може бути використаний в будь-якій іншій державі-учасниці Конвенції.

Відповідно до статті 4 Конвенції передбачений в частині першій статті 3 апостиль проставляється на самому документі або на окремому аркуші, що скріпляється з документом; він повинен відповідати зразку, що додається до цієї Конвенції.

Таким чином, для цілей прийняття документа, складеного у Сполученому Королівстві Великобританії та Північної Ірландії та звільнення його від процедури консульської легалізації, він повинен містити апостиль або бути скріпленим з апостилем.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне підкреслити, що додана на підтвердження повноважень копія сертифіката підтвердження, хоча й містить на звороті апостиль Сполученого Королівства Великобританії та Північної Ірландії, водночас, не є оригіналом або належним чином завіреною копією відповідного документа. Крім того, ні у копії сертифікату підтвердженні, ні у копії свідоцтва від 07.09.2015 року про реєстрацію командитного товариства за № SL 22214, не йдеться жодної мови про Тіффоні Ніколь Браун як директора Компанії «Вірджин Піпл Л.П.». Викладене, на переконання суду, свідчить про те, що до заяви не були додані документи, які підтверджують право особи на підписання заяви про приєднання до апеляційної скарги.

Отже, приєднана до заяви копія сертифікату підтвердження оформлена неналежним чином та не свідчить про право Тіффоні Ніколь Браун на підписання заяви від імені Компанії «Вірджин Піпл Л.П.». Крім того, суд звертає увагу, що офіційність перекладу сертифікату підтвердження, апостилю та свідоцтва про реєстрацію командитного товариства не завірена жодним чином.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 298 КАС України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що підписання заяви про приєднання до апеляційної скарги особою, яка не має права її підписувати з огляду на відсутність відповідних документів, що підтверджують таке право, є прямо передбаченою процесуальним законом самостійною підставою для повернення такої заяви.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу, що додана до заяви квитанція про сплату судового збору на рахунок Шостого апеляційного адміністративного суду на суму 1 762,00 грн. №ПК38569, датована 12.04.2018 року. Проте, Шостий апеляційний адміністративний суд розпочав свою роботу лише 03.10.2018 року згідно опублікованого у газеті «Голос України» №185 (6940) повідомлення. При цьому, у ході перевірки сплати судового збору за вказаною квитанцією було встановлено, що кошти до спеціального фонду Державного бюджету України згідно даного платіжного документу не зараховувалися.

Крім іншого, всупереч вимог ст. 302 КАС України Заявником не забезпечено направлення копії заяви всім іншим учасникам справи, зокрема, ТОВ «Софія Київська ХІ століття».

Підсумовуючи наведене та керуючись приписами Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне повернути Заявнику подану ним заяву та додані до неї матеріали.

Керуючись ст.ст. 55, 59, 169, 248, 298, 302, 321, 325 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Компанії «Вірджин Піпл Л.П.» про приєднання до апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Софія Київська ХІ століття» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Головного управління Держгеокадастру у місті Києві, треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «Софія Київська ХІ століття», Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, Київської міська рада, про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії, скасування державної реєстрації, визнання недійсним запису - повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді Л.В. Губська

О.В. Епель