Справа № 812/1268/18
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року справа №812/1268/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Геращенка І.В., суддів Арабей Т.Г., Міронової Г.М., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача адвоката ОСОБА_1, який діє від імені ОСОБА_2 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10 липня 2018 року у справі № 812/1268/18 (головуючий І інстанції Свергун І.О., повний текст складено 16 липня 2018 року в місті Сєвєродонецьку Луганської області) за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення від 01 березня 2018 року № 5865/2018 та зобов'язання винити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

03 травня 2018 року представник позивача - адвокат ОСОБА_1, який діє від імені ОСОБА_2 (далі - позивач, заявник) звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з уточненим адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (далі - відповідач, пенсійний орган, управління про визнання протиправним та скасування рішення № 5865/2018 від 01 березня 2018 року щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 за заявою від 30 листопада 2017 року, зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах згідно Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно з пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за заявою від 30 листопада 2017 року (а.с. 2-5, 37-40).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 12 червня 2018 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі третя особа) (а.с. 80).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 10 липня 2018 року у справі № 812/1268/18 у задоволенні позову відмовлено повністю (а.с. 100-103).

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив оскаржене рішення суду скасувати та постановити нове рішення про задоволення позовних вимог.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, на пільгових умовах праці, пенсії, призначаються із зменшенням віку (на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяці такої роботи чоловіків). Такі ж положення містить стаття 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Отже, на час звернення за пенсією (30 листопада 2017 року) позивачу необхідно було мати 6 років 3 місяці пільгового стажу за Списком № 2. Крім того, на день звернення із заявою про призначення пенсії (30 листопада 2017 року) позивач мав загальний стаж роботи 30 років 08 місяців 27 днів, а пільговий стаж роботи складає 11 років 3 місяці 10 днів. Таким чином, право на пенсію на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» виникло у позивача 01 жовтня 2017 року, тобто до подання ним заяви про призначення пенсії на пільгових умовах. Проте, ці положення вказаної норми Закону України «Про пенсійне забезпечення» судом першої інстанції враховано не було (а.с. 114-118).

Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, апелянт зазначив про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, третя особа надала відзив на апеляційну скаргу, зазначила про розгляд справи у їх відсутність.

Відповідно до приписів статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Згідно вимог частин 1, 2 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи, вивчив доводи апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_1, виданий 21 лютого 2005 року Сєвєродонецьким МВУМВС України в Луганській області (а.с. 7-8)

Відповідач - управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області є суб'єктом владних повноважень, який діє на підставі Положення про Управління Пенсійного фонду України та у спірних правовідносинах реалізує повноваження, надані йому Законом.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області є суб'єктом владних повноважень, який діє на підставі Положення про Управління Пенсійного фонду України та у спірних правовідносинах реалізує повноваження, надані йому Законом.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач 30 листопада 2017 року звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 (а.с. 70).

Рішенням комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області № 02/20 від 20 лютого 2018 року позивачу не зараховано до пільгового стажу періоди роботи з 10 серпня 1982 року по 31 серпня 1982 року, з 01 грудня 1984 року по 31 січня 1985 року, 01 березня 1985 року по 31 березня 1985 року, з 12 травня 1985 року по 31 травня1985 року, з 01 жовтня 1985 року 31 жовтня 1985 року, з 01 квітня 1987 року по 30 червня 1987 року, 01 лютого 1989 року по 20 травня 1989 року, у зв'язку з відсутністю нарахування заробітної плати та з 25 лютого 1986 року по 27 лютого 1986 року, у зв'язку з перебуванням у відпустці без збереження заробітної плати. Крім того, відмовлено в зарахуванні до пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи на підприємстві «Донхімремонт» (ВАТ «Донхімремонт»), в якості електрогазозварника дільниці № 5 по ремонту технологічного устаткування в цехах Сєвєродонецького виробничого об'єднання «Азот» з 14 вересня 1994 року по 03 лютого 2003 року, у зв'язку з відсутністю первинних документів, підтверджуючих факт роботи в особливо важких умовах праці, а саме: журналів обліку часу, відпрацьованого у виробництві СВО «Азот» (а.с. 45).

З урахуванням Рішення комісії про результати розгляду заяви позивача від 20 лютого 2018 року відповідачем 01 березня 2018 року прийнято рішення № 5865/2017 про відмову позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 на підставі частини 5 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 44).

Згідно записів трудової книжки позивач з 14 вересня 1994 року по 03 лютого 2003 року працював на підприємстві «Донхімремонт» (яке у подальшому реорганізоване у Відкрите акціонерне товариство «Донхімремонт»), в якості електрогазозварника дільниці № 5 по ремонту технологічного устаткування в цехах Сєвєродонецького виробничого об'єднання «Азот». Так само, в трудовій книжці міститься запис, що за результатами атестації робочих місць по умовам праці підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 (а.с. 46-51).

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності прийняття управлінням спірного рішення, що регулюється нормами Конституції України, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058), Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) та іншими нормативними документами, що регулюють спірні правовідносини.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон № 1058.

Відповідно до статті 26 Закону № 1058-ІV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Трудова книжка, відповідно до положення статті 48 КЗпП України, статті 62 Закону № 1788-XII та згідно пунктом 1 Порядку підтвердженням наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у них, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, є основним документом, що підтверджує пільговий стаж роботи працівника.

Згідно пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом № 1788-XII.

Порядок звернення за призначенням пенсії, строки призначення та виплати пенсії, припинення та поновлення виплати пенсії передбачені статтями 44, 45, 49 Закон № 1058-IV.

Відповідно до частини 1 статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною 1 статті 45 Закону № 1058-IV встановлено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Частиною 5 цієї статті передбачено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

Пунктом 4.3. Порядку № 22-1 встановлено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років.

За приписами статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 637 від 12 серпня 1993 року у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Як вбачається з пунктів 1, 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 442 від 01 серпня 1992 року (далі - Порядок), атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначається наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383) передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року. Пунктом 10 зазначеного Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку № 383, якщо ж атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Згідно з пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вказаним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Комплексний аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788 є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року № 21-183а13, від 10 березня 2015 року № 21-51а15.

Суд виходить з того, що відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону № 1788-ХІІ мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівниками, зайняті повний робочий день та інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці - за Списком № 2, виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним КМУ і за результатами атестації робочих місць. Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 та розроблених до неї рекомендаціями. Відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим професійним забезпеченням працівників зберігається протягом 50 років, витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників. Отже, комплексний аналіз Закону № 1788-ХІІ дає підстави вважати, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: картка умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або додатком до такого витягу. Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Відповідно до пунктів 4.2, 4.3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18 листопада 2005 року (далі - Порядок), результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно частини 4 статті 13 Закону № 1788 порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону (до 1 січня 1992 року) на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 цього Закону.

Пунктом «а» статті 100 Закону № 1788 встановлено, що особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до пункту 3 Порядку при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Згідно пункту 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442, атестація робочих місць проводиться в строки передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Ремонтно - будівельно - монтажного тресту «Донхімремонт» Міністерства хімічної промисловості СРСР Союзхімремооборудовання № 17 від 27 грудня 1994 року, затверджено «перелік професій та посад підприємства «Донхімремонт», які користуються правом пільгового пенсійного забезпечення, підтверджений результатами атестації робочих місць на СДПП «Об'єднання Азот» (перелік додається) (а.с.52).

Також, у трудовій книжці позивача міститься запис, що за результатами атестації робочих місць по умовам праці підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 (а.с. 46-51).

Тобто, як вірно зазначено судом першої інстанції відповідач безпідставно посилається на необхідність надання первинних документів, щодо підтвердження факту роботи в особливо шкідливих та особливо важких умовах праці, а саме - журналів обліку часу, відпрацьованого у виробництві СВО «Азот».

Однак, при вирішенні питання про зарахування позивачу періоду роботи на підприємстві «Донхімремонт» на пільгових умовах, суд зазначає, наступне.

Враховуючи, що атестація робочого місця позивача відбулася 27 грудня 1994 року, тобто позивачу має бути зараховано до пільгового стажу період роботи на підприємстві «Донхімремонт» з 14 вересня 1994 року (дата прийому на роботу) по 27 грудня 1999 року (п'ятирічний період після проведення атестації), що складає 5 років 3 місяці 14 днів.

Таким чином, як встановлено судом першої інстанції загальний пільговий стаж роботи позивача складає 11 років 3 місяці 10 днів, проте вказаного пільгового стажу роботи недостатньо для призначення пенсії позивачу на пільгових умовах за Списком № 2.

Разом з тим, слід зазначити, що відповідачем безпідставно не зараховано до пільгового стажу роботи позивача період роботи з 14 вересня 1994 року по 27 грудня 1999 року, проте відповідач дійшов правильного висновку про відмову в призначенні пенсії позивачу на пільгових умовах за Списком № 2, оскільки підстав для визнання протиправним та скасування рішення № 5865/2018 від 01 березня 2018 року та зобов'язання призначити позивачу пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 за заявою від 30 листопада 2017 року немає.

Суд вважає неприйнятними посилання апелянта на застосування до спірних відносин положень абзацу 24 пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та можливість зменшення пенсійного віку у разі призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з огляду на наступне.

Пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено призначення пенсії на пільгових умовах працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах (…)

Відповідно до абзаців 14-16 пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи, зокрема, з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років у чоловіків (…)

Аналіз зазначених положень зазначеного Закону свідчить, що право на пенсію за вислугу років мають певні робітники-чоловіки за умови досягнення 55 років та за наявності стажу роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

Положення пункту «б» статті 13 Закону № 1788 дозволяють призначити пільгову пенсію, в тому числі і за вислугу років, при наявності стажу роботи не менше 26 років за певних умов.

При цьому зазначеними нормами не передбачено зменшення періоду пільгової роботи для призначення пенсії за вислугу років, він є незмінним не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З вищевказаних мотивів суд першої інстанції дійшов висновку про недостатність пільгового стажу роботи для призначення пенсії позивачу на пільгових умовах за Списком № 2 та відсутність підстав для визнання протиправним та скасування рішення, тому в задоволенні позову слід відмовити повністю.

При викладених обставинах, суд вважає вірним висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з викладеним доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції, тому апеляційну скаргу необхідно у зв'язку з викладеним, залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача адвоката ОСОБА_1, який діє від імені ОСОБА_2 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10 липня 2018 року у справі № 812/1268/18 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10 липня 2018 року у справі № 812/1268/18 за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення від 01 березня 2018 року № 5865/2018 та зобов'язання винити певні дії - залишити без змін.

Повне судове рішення складене 14 листопада 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати складання повного судового рішення та не підлягає оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених пунктом 2 частиною 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

Г.М. Міронова