Справа № 807/486/18
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2018-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/1913/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Матковська З.М.,

суддя Сапіга В.П.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Міністерства екології та природних ресурсів України на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2018 року (головуючий суддя Ващилін Р.О., м. Ужгород) у справі № 807/486/18 за адміністративним позовом Міністерства екології та природних ресурсів України до головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадим І.С. про визнання протиправними та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

30.05.2018 р. позивач звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадим І.С. про визнання протиправними та скасування рішення, в якому просив: 1) визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця від 20.03.2018 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.; 2) визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця від 02.05.2018 про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн.; 3) визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 02.05.2018 про надіслання повідомлення до органів досудового розслідування.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 03.08.2018 р. у справі № 807/486/18 у задоволенні заяви представника позивача про поновлення процесуального строку звернення до адміністративного суду в частині оскарження постанови про накладення штрафу від 20.03.2018 - відмовлено. Заяву представника позивача про зменшення розміру позовних вимог задоволено. Позовну заяву Міністерства екології та природних ресурсів України до Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадим І.С. про визнання протиправним та скасування рішення в частинах визнання протиправною та скасувати постанови державного виконавця від 20.03.2018 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.; та визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 02.05.2018 про надіслання повідомлення до органів досудового розслідування повернуто позивачеві.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, звернувшись з даним адміністративним позовом 24 травня 2018 року, оскаржує, в тому числі, постанову державного виконавця від 20 березня 2018 року, тобто з пропущенням встановленого 10-денного строку. Поважність причин пропуску строку звернення представник позивача повторно обґрунтовує досудовим зверненням Міністерства екології до Департаменту державної виконавчої служби, про результати розгляду якого позивач дізнався тільки 14.05.2018 р.

Однак, суд першої інстанції не визнав поважними підстави пропуску строку звернення до суду, зазначені в поданих заявах, оскільки положеннями спеціальної процесуальної норми, якою врегульовані строки на звернення до суду з позовом до державного виконавця, не передбачена можливість відстрочення таких з врахуванням часу на досудове врегулювання спору. Посилання представника позивача на ч. 4 ст. 122 КАС України суд вважає безпідставними, оскільки така регулює загальний строк звернення до адміністративного суду.

Обґрунтування позивачем отримання листа-відповіді Департаменту державної виконавчої служби 14.05.2018 р., як на момент, коли Міністерство екології та природних ресурсів України дізналося про порушення своїх прав, суд вважає безпідставними, оскільки про порушення таких позивач дізнався після отримання оскаржуваної постанови, а саме, 02 квітня 2018 року, а отже мав вжити заходів до їх оскарження у встановлений чинним законодавством строк. Доказів, які б підтверджували наявність поважних причин пропуску строку звернення до суду матеріали справи не містять, а тому відсутні підстави для визнання поважними причин пропуску звернення до суду.

Відтак, суд першої інстанції дійшов до висновку, що заява позивача про поновлення процесуального строку звернення до адміністративного суду в частині оскарження постанови про накладення штрафу від 20.03.2018 - задоволенню не підлягає.

Такий висновок суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції вважає правильним з врахуванням наступного.

Згідно ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Частиною 1 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України також передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до ч.1 ст.120 Кодексу адміністративного судочинства України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Згідно з ч.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України , позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені процесуальні строки для звернення учасників виконавчого провадження до суду з питань оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця. Так, згідно п.1 ч.2 ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Слід зазначити, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

Отже, чинне законодавство встановленими строками обмежує звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків має на меті досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може, встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судових захист і доступ до правосуддя.

Окрім того, практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббіса та інш. проти Великобританії, рішення від 22.10.1996 р.,Девеер проти Бельгії, рішення від 27.02.1980 р.).

Відповідно до ч. 2 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України , якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Пунктом 9 частиною 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Міністерства екології та природних ресурсів України - залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду 03 серпня 2018 року у справі № 807/486/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді З. М. Матковська
В. П. Сапіга