Справа № 504/2000/16-а
Суддя: Добров П. В.
Дата ухвалення: 2018-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 504/2000/16-а
провадження №2-а/504/109/18
У Х В А Л А

іменем України

22.10.2018 смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - Доброва П.В.,

секретаря Данько Т.В., -

розглянувши матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Комінтернівської селищної ради Комінтернівського району Одеської області в особі селищного голови Комінтернівської селищної ради Прокопечко Людмили Ярославівни про визнання незаконною, протиправною бездіяльність селищного голови Комінтернівської селищної ради Одеської області Прокопечко Людмили Ярославівни,-

ВСТАНОВИВ:

В червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Комінтернівської селищної ради Комінтернівського району Одеської області в особі селищного голови Комінтернівської селищної ради Прокопечко Людмили Ярославівни про визнання незаконною, протиправною бездіяльність селищного голови Комінтернівської селищної ради Одеської області Прокопечко Людмили Ярославівни.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 01.07.2016 року відкрито провадження у справі.

У вересні 2017 року позивачем подана заява про зміну позовних вимог.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.12.2017 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Комінтернівської селищної ради Комінтернівського району Одеської області в особі селищного голови Комінтернівської селищної ради Прокопечко Людмили Ярославівни про визнання незаконною, протиправною бездіяльність селищного голови Комінтернівської селищної ради Одеської області Прокопечко Людмили Ярославівни залишено без розгляду у зв'язку із повторною неявкою позивача в судове засідання.

В січні 2018 року не погоджуючись із ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.12.2017 року позивач подав апеляційну скаргу.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.12.2017 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

20.10.2018 року ОСОБА_1 надав до канцелярії суду заяву про відвід судді Комінтернівського районного суду Одеської області Доброву П.В. з підстав, передбачених ст.ст. 36, 37,44 Кодексу адміністративного судочинства України.

Обґрунтовуючи заявлений відвід, позивачем зазначено, що суддя Добров П.В. повторно прийняв до свого провадження матеріали справи, в якій постановою Одеського апеляційного адміністративного суду скасовано ухвалу про залишення позову ОСОБА_1 до Комінтернівської селищної ради Комінтернівського району Одеської області в особі селищного голови Комінтернівської селищної ради Прокопечко Людмили Ярославівни про визнання незаконною, протиправною бездіяльність селищного голови Комінтернівської селищної ради Одеської області Прокопечко Людмили Ярославівнибез розгляду, постановлену суддею Добровим П.В. На думку позивача, такі обставини щодо розподілу справ між суддями та ненадання відповідей на звернення позивача свідчать про особисту зацікавленість судді Доброва П.В. у розгляді справи, в якій стороною є ОСОБА_1.

Вирішуючи питання про відвід, суддя зазначає, що зі змісту вказаної заяви вбачається, що підставою заявленого відводу є дії судді Доброва П.В., що викликають у заявника сумніви щодо об'єктивності розгляду справи та неупередженості судді при прийнятті рішення за результатами її розгляду.

Частиною 1 ст.36 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді; у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Держава відповідно до положень ст. 55 Конституції України кожному гарантувала право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань адміністративного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у адміністративних справах є інститут відводу судді, головною метою якого є відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є обґрунтовані сумніви.

Крім того, згідно із ст. 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Ці обставини, що склалися, спричинили побоювання позивача, що суддя Добров П.В. є необ'єктивним, тому важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов'язковими для виконання Україною. У статті 16 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Судді зобов'язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведеним (рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Куббер проти Бельгії»).

У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року (Схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23) визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

В рішенні у справі «Михайлова проти України» від 6 березня 2018 року Європейський суд з прав людини визнав порушення, зокрема, ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на справедливий судовий розгляд щодо вимоги безсторонності), прав позивача, тобто якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, факт якого не підтверджений документами по справі, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Таким чином, незадоволення заяви ОСОБА_1 про відвід може сприйматися ним як порушення його прав.

Враховуючи позиції Європейського суду з прав людини, які викладені в наведених вище рішеннях, з метою забезпечення судом достатніх гарантій, виключення будь якого сумніву щодо безсторонності, неупередженості та об'єктивності головуючого судді, незважаючи на недоведеність та необґрунтованість поданої заяви про відвід судді, суд дійшов висновку задовольнити відвід судді Доброву П.В., заявлений позивачем.

Керуючись положеннями статтей 36, 39, 40, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Комінтернівського районного суду Одеської області у справі № 504/2000/16-а - задовольнити.

Адміністративну справу № 504/2000/16-а передати для визначення іншого складу суду автоматизованою системою документообігу Комінтернівського районного суду Одеської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя П.В. Добров