Справа № 1440/1959/18
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2018-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2018 р.м.ОдесаСправа № 1440/1959/18

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Птичкіна В.В.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,
судді -Джабурія О.В.,
судді -Вербицької Н.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року по справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області до Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про скасування постанови про накладення штрафу,-

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 31.07.2018 року ВП №56782839 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн..

В обґрунтування позову зазначено, що накладення на Управління штрафу є безпідставним, необґрунтованим та відбулось без належного з'ясування обставин, що впливають на виконання судового рішення, тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.08.2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та ухвалити нове про задоволення позову у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.05.2018 року по справі №814/1050/18 зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести виплату перерахованої відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» №900-VIII від 23.12.2015 року, ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» пенсії ОСОБА_4 з 01.01.2016 року.

На виконання вказаного судового рішення 11.07.2018 року ОСОБА_4 виданий виконавчий лист по справі №814/1050/18.

16.07.2018 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №56782839 з виконання виконавчого листа №814/1050/18, виданого 11.07.2018 року Миколаївським окружним адміністративним судом. Надано боржнику десять робочих днів для добровільного виконання рішення суду.

Листом від 24.07.2018 року №5804/08 Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повідомило державного виконавця про те, що 06.04.2018 року ОСОБА_4 проведено перерахунок пенсії відповідно до Закону України №900, ст.63 Закону України №2262, Постанови Кабінету Міністрів України №988 у порядку, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України №103.

Так, Управління зазначило, що виплата перерахованого розміру пенсії за період з 01.01.2018 року по 31.03.2018 року у загальній сумі 8080,04 грн. з урахуванням рішення суду проведена ОСОБА_4 у березні поточного року додатковою відомістю.

Водночас, оскільки відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 року №103 виплата пенсії позивачу за період 01.01.2016 року по 31.12.2017 року, що складає 48625,20 грн., має бути здійснена пенсійним органом з 01.01.2019 року після виділення коштів з Державного бюджету, Управління повідомило про оформлення відповідного доручення з відкладною виплатою та проведення виплат у порядку, встановленому зазначеним актом центрального органу виконавчої влади.

Разом з цим, Управління повідомило, що пенсія ОСОБА_4 за грудень 2017 року у розмірі 2367,21 грн. після набрання судовим рішенням законної сили виплачена у належному розмірі, тобто у сумі 4393,26 грн..

Повідомлені державному виконавцю обставини Управління вважало такими, що свідчать про фактичне виконання судового рішення у визначений строк та, з огляду на те, що судовим рішенням не визначений порядок виплати перерахованих сум одним платежем, просило закінчити виконавче провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

Врахувавши наведені обставини, та з огляду на те, що кошти стягувачу фактично залишаються не виплаченими, державний виконавець дійшов висновку, що судове рішення в частині обов'язку органу пенсійного фонду здійснити виплати згідно чинного законодавства залишається не виконаним, у зв'язку із чим постановою від 31.07.2018 року ВП №56782839 накладено на Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області штраф у сумі 5100,00 грн..

Не погоджуючись із накладенням штрафу, посилаючись на його безпідставність і невідповідність вимогам чинного законодавства, позивач звернувся до суду із цим позовом, в якому ставиться питання про скасування рішення суб'єкта владних повноважень.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не обґрунтував наявність обставин, що свідчать про не виконання усіх покладених на нього вимог з поважних причин, у зв'язку із чим дійшов висновку про обґрунтованість накладення штрафу та відсутність підстав для скасування постанови державного виконавця.

Колегія суддів висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову вважає правильними, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз наведених правових норм показав, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження, складає сукупність дій, спрямованих на виконання рішень судів у строки, визначені Законом.

При цьому, з'ясування обставин, що свідчать про не виконання без поважних причин судового рішення, ініціює державного виконання вжити заходи впливу на боржника, у томі числі шляхом накладення штрафу, повідомлення компетентного органу про вчинення кримінального правопорушення.

На думку колегії суддів, виключенням щодо не виконання рішення суду є наявність поважних причин, що об'єктивно перешкоджають боржнику вчинити дії у спосіб визначений судом, а отже доведеність цих обставин покладається на особу, яка має вчинити відповідні дії на виконання судового акту.

Разом з цим, апеляційний суд враховує, що судовим рішенням, яке набрало законної сили по справі №814/1050/18, вже надана правова оцінка обставинам, що впливають на виплату стягувачу сум пенсії.

Так, вирішуючи спір по суті по вказаній справі, судом враховано, що на момент її розгляду органом пенсійного фонду проведений спірний перерахунок пенсії.

При цьому, суд зазначив, що посилання органу пенсійного фонду на відсутність фінансування, у зв'язку із чим суми соціальних виплат будуть проведені в порядку та умовах, передбачених постановою Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 року №103, свідчать про протиправну бездіяльність суб'єкта владних повноважень у забезпеченні ОСОБА_4 належною пенсією.

Таким чином, судовим рішенням, яке набрало законної сили і на виконання якого виданий виконавчий лист, встановлена необґрунтованість доводів і дій органу пенсійного фонду щодо поетапної виплати стягувачу перерахованих сум пенсії.

Інших обставин, що обґрунтовано впливають на виконання судового рішення, Головне управління Пенсійного фонду у Миколаївській області не навело як державному виконавцю так і суду.

Враховуючи викладене, оскільки накладення штрафу відбулось за обґрунтованих підстав та у відповідності до чинного законодавства, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову та скасування рішення відповідача.

З огляду на наведене, оскільки висновки суду відповідають нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та обставинам справи, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, колегія суддів приходить до висновку, що судове рішення відповідно до вимог ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області - залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повне судове рішення складено та підписано 12 листопада 2018 року.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Вербицька Н. В.