Справа № 367/5341/17
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2018-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 367/5341/17 Суддя (судді) першої інстанції: Карабаза Н.Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Земляної Г.В., при секретарі - Бродацькій І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23 травня 2018 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Пенсійного фонду України в особі Управління Пенсійного фонду України у м. Ірпінь про зобов'язання здійснити перерахунок розміру пенсії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про зобов'язання Пенсійний фонд України провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», Постанови Кабінету міністрів України № 461 з розміру 80 відсотків середньої заробітної плати, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму за весь період, протягом якого необхідно було перерахувати розмір пенсії.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що має право на проведення перерахунку пенсії до розміру 3741,00 грн., не 1614,00 грн., як отримує зараз.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 23 травня 2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення і прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Зокрема, скаржник звертає увагу на доводи, викладені в позовній заяві щодо протиправності відмови йому в перерахунку пенсії.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 26.12.2016 звернувся до Пенсійного фонду України із заявою про проведення перерахунку розміру пенсії, в якій зазначив, що маючи пенсійне посвідчення № НОМЕР_1, видане 26.06.2013 року та статус пенсіонера, він має право на отримання за власним вибором пільгової пенсії за розміром, визначеним для робітників-шахтарів, оскільки має необхідний стаж на роботах Київметробуд (повний робочий день на підземних роботах із особливо важкими умовами праці). У зв'язку з цим просив здійснити перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Листом від 20.02.2017 №62/Д-05 відповідач повідомив позивача про те, що за записами трудової книжки у період з 10.09.1970 року по 01.07.1981 року він працював слюсарем-монтажником Тунельного загону № 4 «Київметробуду», а дія статтей 1, 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» на працівників метробуду не поширюється, у зв'язку з чи права на обчислення пенсії за цим Законом позивач не має.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 №345-VI (надалі за текстом - «Закон №345-VI») дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Отже, зазначеною нормою визначено зайнятість працівників повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, проте будь-які докази підтвердження наявності у позивача зазначеного стажу в матеріалах справи відсутні.

Згідно зі ст. 8 Закону №345-VI мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Як зазначено в листі відповідача, за записами трудової книжки у період з 10.09.1970 року по 01.07.1981 року позивач працював слюсарем-монтажником Тунельного загону № 4 «Київметробуду».

Отже, дія ст. 8 Закону №345-VI на працівників метробуду не поширюється.

З огляду на наведені правові норми та фактичні обставини справи слід погодитись з висновком суду попередньої інстанції про правомірність дій Пенсійного фонду України в особі Управління пенсійного фонду України у м. Ірпінь щодо відмови ОСОБА_2 в перерахунку пенсії за Законом №345-VI та про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 312, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23 травня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 13 листопада 2018 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя Г.В.Земляна