Справа № 265/5799/18
Суддя: Мельник І. Г.
Дата ухвалення: 2018-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №265/5799/18
Провадження №2-а/265/208/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Мельник І.Г., за участю секретаря судового засідання Гусєвої К.С., розглянувши у судовому засіданні в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 4 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Хамутинського Василя Миколайовича, тертя особа: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про визнання дій неправомірними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

06 липня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до інспектора патрульної поліції 4 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Хамутинського В.М. (надалі - інспектор поліції Хамутинській В.М.) про визнання дій неправомірними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. В обґрунтування позову, зокрема зазначив, що 28 червня 2018 року відносно нього інспектором поліції Хамутинским В.М. була винесена постанова про накладання адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР 180332 та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. Відповідно до вказаної постанови, Позивач нібито під час керування транспортним засобом, здійснив проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофору, чим порушив пункт Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

З вказаною постановою Позивач не згоден, оскільки під час розгляду справи, інспектором поліції Хамутинским В.М. не було дотримана положення ст.ст.279, 280 КУпАП, не були досліджені ніякі докази вчинення адміністративного правопорушення, а весь розгляд справи полягав у складанні постанови про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, Позивач як особа, яка притягалася до адміністративної відповідальності, був позбавлений можливості скористатися правами, наданими до ст.268 КУпАП.

Вважав, що під час притягнення його до адміністративної відповідальності, інспектором поліції Хамутинским В.М. вимоги законності дотримані не були, зокрема відсутні належні та допустимі докази моєї винуватості.

Посилаючись, зокрема на ст.ст.7, 247, 258, 268, 279, 288 КУпАП, просив суд скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР №180332 від 28.06.2018 року, а провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП закрити.

Відповідач - інспектор поліції Хомутинській В.М. відзиву на позов до суду не подав.

Ухвалою суду від 20 вересня 2018 року до участі у розгляді справи, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено на стороні Відповідача - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (надалі - Управління патрульної поліції).

Управління патрульної поліції подало до суду письмові пояснення щодо позову, в яких зокрема зазначило, що 28.06.2018 по пр. Добровольського інспектором патрульної поліції Хамутинським В.М. було винесено постанову серії БР № 180332, якою до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. за вчинене ним адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, проїзд на заборонний сигнал світлофора. Вважали позовні вимоги безпідставними й необґрунтованими з огляду на наступне.

Так, згідно постанови серії БР № 180332 від 28.06.2018, пояснень інспектора поліції Хамутинського В.М. - 28.06.2018 приблизно об 11 год. 16 хв. під час патрулювання поліцейськими було помічено як ОСОБА_1 керуючи автомобілем Mercedes Benz НОМЕР_1 рухався по пр.Добровольського та на перехресті з вул. Д.Ойстраха (Затонська) здійснив проїзд цього перехрестя на заборонений сигнал світлофора (червоний), чим порушив п.8.7.3 (е) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Після цього позивач був зупинений працівниками поліції для з'ясування причин такого діяння та вирішення питання стосовно притягнення чи не притягнення його до відповідальності.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 інспектором патрульної поліції Хамутинським В.М. було винесено постанову.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 2.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (надалі - ПДР) передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій, зокрема зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Розділом 8 Правил дорожнього руху встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, Х-подібні (п.8.7.).

Сигнали світлофора мають такі значення: «а) зелений дозволяє рух; в) зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух; г) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух; є) поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу (п. 8.7.3).

Згідно з п.8.10 ПДР, у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м. до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещеною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Пунктом 1.9 ПДР передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ч.2 ст.122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно пунктів 1, 2 частини першої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі, якщо водій порушив ПДР та/або якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу.

За змістом ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (в тому числі й щодо порушення частини другої статті 122 КУпАП).

Відповідно до ч.2 ст.222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Крім того, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС №1395 від 07.11.2015 р. встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема ч.2 ст.122 КУпАП.

При цьому, в обґрунтування власної правої позиції Позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували наявність в його діяннях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Таким чином, з огляду на все зазначене вважали, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Інспектор мав всі законні підстави для зупинки транспортного засобу Позивача, розгляду справи на місці вчинення правопорушення, ним дотримана процедура розгляду справи, постанова серії БР № 180332 від 28.06.2018 обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством. Доводи Позивача щодо необхідності її скасування безпідставні, необґрунтовані та не підкріплені нормами законодавства. Посилаючись на викладене, просили суд в задоволені позовних вимог відмовити повністю.

В судове засідання, позивач ОСОБА_1 не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити.

Відповідач інспектор поліції Хамутинський В.М. в судове засідання також не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник третьої особи - Управління патрульної поліції, в судове засідання також не з'явився, попередньо у поясненнях заявивши про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши у сукупності надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу. А також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення даної справи.

Судом встановлено, що відповідно до постанови БР №180332 від 28.06.2018 року, складеної інспектором поліції Хамутинським В.М., ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн., оскільки останній, 28.06.2018 об 11 год. 16 хв. у м.Одеса по пр.Добровольського / Затонського здійснив проїзд перехрестя на заборонений (червоний) сигнал світлофору, чим порушив пп. е) п.8.7.3 ПДР.

Частина 2 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення, зокрема правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пункт 8.7.3. ПДР зокрема передбачає, що сигнали світлофора мають такі значення: а) зелений дозволяє рух; б) зелений у вигляді стрілки (стрілок) на чорному фоні дозволяє рух у зазначеному напрямку (напрямках). Таке саме значення має сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій секції світлофора; в) зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух; г) чорна контурна стрілка (стрілки), нанесена на основний зелений сигнал, інформує водіїв про наявність додаткової секції світлофора і вказує інші дозволені напрямки руху ніж сигнал додаткової секції; ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; д) жовтий миготливий сигнал або два жовтих миготливих сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу; е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Відповідно до п.8.10. ПДР, що у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м. до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Відповідно до ДСТУ 2587:2010 «Безпека дорожнього руху. Розмітка дорожня. Загальні технічні вимоги. Методи контролювання. Правила застосування», розмітка «Стоп - лінія» має вигляд горизонтальної суцільної лінії, призначеної для позначення місця зупинки ДТЗ.

Частина ч.2 ст.251 КУпАП передбачає, що обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В той же час, під час судового розгляду, з боку Відповідача суду не надано жодних доказів на підтвердження тих обставин, що ОСОБА_1 28.06.2018 об 11 год. 16 хв. у м.Одеса по пр.Добровольського / Затонського здійснив проїзд перехрестя на заборонений (червоний) сигнал світлофору.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, суд вважає, що Відповідачем не надано переконливих доказів того, що в діях ОСОБА_1 був склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

При цьому, суд не приймає до уваги пояснення Управління патрульної поліції, що Позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували наявність в його діяннях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки зі змісту ч.2 ст.77 КАС України вбачається, що обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, у тому числі й наявності в діях особи складу певного адміністративного правопорушення, покладається саме на відповідача.

Частина 1 ст.90 КАС України передбачає, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Пункт 1 ч.1 ст.247 КУпАП передбачає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд вивчивши у сукупності докази, які були досліджені у судовому засіданні, приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.122 ч.2, 247, 251, 252, 254, 256, 258, 280, 285, 287, 288, 289 КУпАП, ст.ст.6, 8, 9, 72, 73, 77, 90, 242 - 246, 250, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 4 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Хамутинського Василя Миколайовича, третя особа: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про визнання дій неправомірними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Постанову серії БР №180332, винесену інспектором патрульної поліції 4 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Хамутинським В.М. від 28.06.2018 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425,00 гривень - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області або безпосередньо до апеляційного суду.

Повний текст цього рішення складено 02 листопада 2018 року.

Суддя І.Г. Мельник