Справа № 227/4379/18
Суддя: Здоровиця О. В.
Дата ухвалення: 2018-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

09.11.2018 227/4379/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2018 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Здоровиці О.В.

при секретарі Сисенко Ю.В.

за участю

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Добропілля, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП № 2 Добропільського ВП Покровського ВП ГУ НП в Донецькій області - старшого сержанта поліції Давидено Олега Генадійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просить визнати дії відповідача протиправними та скасувати винесену останнім постанову серії ДПО18 № 832642 від 23.09.2018 року, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425,00 грн.. Обгрунтовуючи позов зазначає, що вказана постанова винесена поліцейським незаконно, оскільки у останнього не було підстав для його зупинення, які передбачено нормами ЗУ «Про національну поліцію» та перевірки його документів, які передбачено мати водію згідно до п.2.1. ПДД України. Зазначав, що 23.09.2018 року після 21.00 години він прямував в м.добропілля по проспекту Перемоги на своєму автомобілі Форд Фокус з державним номером НОМЕР_1. Під час руху йому на зустріч рухався патрульний автомобіль, який після того як автомобілі роз»їхались в своїх напрямках розвернувся на проїзній дорозі, в напрямку руху його автомобілю та наближаючись до нього дав знак зупинитися. Після зупинки до нього підійшов поліцейський, якого він попросив назвати причину його зупинення, на що останній сказав, що у нього є підозра про те, що він перебуває в нетверезому стані, але не назвав ознаки на підставі яких виникла така підозра. Після цього він вказав поліцейському, що його дії є незаконними, але останній не відреагував на це і наказав надати документи водія. Після цього він надав для перевірки посвідчення водія, а реєстраційний документ на автомобіль, будучи обуреним незаконними діями поліцейського щодо його зупинки, відмовився надавати, у зв»язку з чим поліцейським було винесено оскаржувану постанову, яку він вважає такою, що винесена незаконно за вищевказаних обставин.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі і просив задовольнити позов, скасувавши постанову про накладення на нього адміністративного стягнення. Суду пояснив, що його дійсно зупинив відповідач 23.09.2018 року після 21.00 години коли він прямував в м.Добропілля по проспекту Перемоги на своєму автомобілі Форд Фокус д/н НОМЕР_1. На його питання про причину зупинки поліцейський сказав « А може ти п»яний» і при цьому будь-яких ознак, за яких у останнього виникла ця підозра не назвав. Він звернув увагу поліцейського, що його дії є незаконними і такої причини зупинки не передбачено діючим законодавством, але поліцейський не відреагував і наказав надати документи. Обурений незаконними діями поліцейського він надав для огляду посвідчення водія, а реєстраційний документ на автомобіль відмовився надати, оскільки вважав, що поліцейський діє незаконно і не реагує на зауваження. Тоді поліцейський повідомив йому, що штраф невеликий, але він наполіг на тому, що якщо його дії незаконні, щоб поліцейський оформлював вказаний факт як того вимагає закон. Після цього відповідачем була складена постанова, якою його притягнули до відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП і наклали штраф в розмірі 425 гривень. В ході судового засідання позивач також вказував на те, що виконуючи свої службові обов»язки, поліцейські в першу чергу повинні самі дотримуватися законодавства і діяти в його рамках, а не вигадувати не існуючих підстав для зупинення.

Відповідач в судове засідання не з»явився, про дату,час і місце розгляду справи належним чином був повідомлений. Відзиву на позовну заяву не надав.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Заслухавши думку позивача щодо можливості продовження судового розгляду без участі відповідача, який належним чином був повідомлений про дату,час і місце розгляду справи, суд вважав можливим розглядати справу без участі відповідача.

Вислухавши пояснення позивача, зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, враховуючи ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з такого.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 23.09.2018 року поліцейським СРПП № 2 Добропільського ВП Покровського ВП ГУ НП в Донецькій області - старшим сержантом поліції Давидено Олегом Генадійовичем винесено постанову серії ДПО18 № 832642 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП за порушення п.п. 2.1 «б» Правил дорожнього руху та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

З постанови вбачається, що водій ОСОБА_1 23.09.2018 року в 21.00 годин рухався в м. Добропілля по проспекту Перемоги 10, керуючи транспортним засобом Ford Focus, державний номерний знак НОМЕР_1 та не пред»явив реєстраційний документ на авто, чим порушивп.п. 2.1 «б» ПДД України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Позивачем оскаржується правомірність винесеного суб'єктом владних повноважень - поліцейським СРПП № 2 Добропільського ВП Покровського ВП ГУ НП в Донецькій області - старшим сержантом поліції Давидено Олегом Генадійовичем рішення у формі постанови серії ДПО18 № 832642 від 23.09.2018 року.

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Кодексу адміністративного судочинства України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про Національну поліцію», Правилами дорожнього руху, які затверджені постановою КМУ від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов'язки і відповідальність суб'єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об'єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об'єднань).

Відповідно до ст.14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

До повноважень Національної поліції у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, відповідно до ст..52-3 ЗУ «Про дорожній рух» належать участь у реалізації в межах своїх повноважень державної політики у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечення безпеки дорожнього руху.

Учасник дорожнього руху може оскаржити дію працівника відповідних підрозділів Національної поліції у разі порушення з його боку чинного законодавства(ст..14 ЗУ «Про дорожній рух»).

Відповідно до ст.16 Закону України "Про дорожній рух", водій має право знати причину зупинки транспортного засобу посадовою особою державного органу, яка здійснює нагляд за дорожнім рухом, а також прізвище і посаду цієї особи та зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Частиною першою ст..126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

У відповідності до п.2.1 "б" Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року (із змінами та доповненнями) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб.

Слід зазначити, що вказані норми Правил дорожнього руху носять імперативний характер та не дозволяють водієві діяти на власний розсуд.

В той же час, суд звертає увагу на те, що згідно ст..23 ЗУ «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань (далі ЗУ № 580-VIII):

1) здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень;

2) вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення;

3) у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання;

4) регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього рухуйого учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 29 ЗУ № 580-VIII передбачено, що поліцейський захід - це дія або комплекс дій превентивного або примусового характеру, що обмежує певні права і свободи людини та застосовується поліцейськими відповідно до закону для забезпечення виконання покладених на поліцію повноважень.

При цьому вищевказаною нормою зазначено, що поліцейський захід застосовується виключно для виконання повноважень поліції і обраний поліцейський захід має бути законним, необхідним, пропорційним та ефективним.

Обраний поліцейський захід є законним, якщо він визначений законом. Поліцейському заборонено застосовувати будь-які інші заходи, ніж визначені законами України (ч.3 ст.29 ЗУ № 580-VIII).

Відповідно до ст..30 ЗУ № 580-VIII, поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та КПК України, на підставі та в порядку, визначених законом. Поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом.

Одним із превентивних поліцейських заходів, які може застосовувати поліція, відповідно до ст.31 ЗУ № 580-VIII є зупинення транспортного засобу, під час якого поліція зобов'язана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.

Статтею 35 ЗУ № 580-VIII передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об'єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що поліцейський зобов'язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Відповідно до ст..19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що поліцейський має право зупиняти транспортні засоби, якщо водій порушив ПДД України чи якщо є інформація, що свідчить про причетність водія до адміністративного правопорушення, але при цьому в разі зупинення повинен проінформувати водія про причини зупинки, зазначивши детальний опис ознак цих підстав. Якщо ж поліцейський не може назвати причину зупинки, його подальші дії є незаконні і водій не зобов'язаний їх виконувати.

З пояснень позивача судом встановлено, що відповідач, зупинивши його, пояснив, що причиною його зупинки є те, що він може бути нетверезим, але при цьому не пояснив, які саме його дії викликали у нього таку підозру.

При цьому позивач поясняв, що він на автомобілі рухався після роботи додому і будь-яких Правил дорожнього руху не порушував.

Вказані пояснення позивача суд вважає правдивими, оскільки вони підтверджуються змістом його пояснень, які викладені в постанові серія ДПО18 № 832642 від 23.09.2018 року, а саме у вказаній постанові ОСОБА_1 власноручно зазначено, що він не пред»явив реєстраційний документ, оскільки вважав, що причини його зупинки не існувало, оскільки інспектор пояснив, що він ймовірно був на підпитку.

За приписами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст..77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідачем не надано суду доказів, які спростовували доводи позивача щодо законності його зупинення. При цьому відповідач належним чином був проінформований про існування вказаної адміністративної справи та мав можливість надати відзив на позовну заяву, але цього не зробив.

Враховуючи наведене, в судовому засіданні встановлено, що підстав для зупинення позивача у відповідача не було, а тому позивач не зобов»язаний був виконувати незаконні дії поліцейського.

Таким чином, суд вважає, що винесена відповідачем постанова винесена незаконно, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб»єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб»єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб»єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З врахуванням викладеного, суд вважає необхідним скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП у виді штрафу в сумі 425 грн. і провадження у справі закрити.

Керуючись ст.ст.126,222, 251, 258, 280 КУпАП, ст.ст.77, 243- 246, 250, 271, 286 КАС України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП № 2 Добропільського ВП Покровського ВП ГУ НП в Донецькій області - старшого сержанта поліції Давиденко Олега Генадійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову серії ДПО18 № 832642 від 23.09.2018 року, винесену поліцейським СРПП № 2 Добропільського ВП Покровського ВП ГУ НП в Донецькій області - старшим сержантом поліції Давиденко Олегом Генадійовичем у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн та провадження у справі закрити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Першого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя О.В.Здоровиця

09.11.2018