Справа № 685/1356/18
Суддя: Бурлак Г. І.
Дата ухвалення: 2018-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Код категорії 3.7.1
Справа № 685/1356/18
Провадження № 2-а/685/27/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2018 року смт Теофіполь

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого: Бурлак Г. І.

з участю секретаря Ковальчука О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Теофіполь справу за позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора СРПП №4 Теофіпольського ВнП ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

встановив:

представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідача про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, мотивуючи його тим, що постановою серії ДПО18 №500871 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 16 серпня 2018 року ОСОБА_1, позивача по справі, визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП за те, що він 16 серпня 2018 року о 17 год. 25 хв. по вул. Набережній в с. Рідка Теофіпольського району керував транспортним засобом, який має ширину 3,5 м, що перевищує габаритні розміри, я саме 2,6 м, чим порушив п.22.5 ПДР. З вказаною постановою він не згідний, вважає дії інспектора протиправними, а постанову незаконною у звязку із порушенням порядку провадження у справі визначеного нормами КУпАП, висновок про те, що транспортний засіб є великогабаритним інспектором зроблено шляхом візуального огляду та не у спеціально відведених та належно облаштованих для цього місцях. Просить визнати дії інспектора протиправними та скасувати постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Разом із позовом представник позивача подав до суду заяву в якій просить визнати причини пропущення строку звернення до суду поважними та поновити пропущений строк для звернення до суду, мотивуючи її тим, що про винесення інспектором 16 серпня 2018 року оскаржуваної постанови позивач не знав, оскільки в той день на полі у нього було відібрано лише пояснення у письмовій формі, постанову працівники поліції позивачу не вручили і ніяких процесуальних документів не складали. У оскаржуваній постанові зазначено, що її копію направлено рекомендованим листом, однак позивач постанову не отримував. Лише після надіслання представником позивача запиту до Теофіпольського ВнП та отримання відповіді № 5454/117/01-2018 від 24.09.2018 року стало відомо про винесення стосовно ОСОБА_1 постанови про накладення на нього адміністративного стягнення та 24 вересня 2018 року ОСОБА_1 отримав копію оскаржуваної постанови, тому вважає що термін для звернення до суду позивачем не пропущено.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України, оскільки від сторін не надійшло клопотання про розгляд справи за їх участі.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що причини пропуску строку звернення до суду є поважними, а вимога про поновлення пропущеного строку для звернення до суду та позов підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною 3 цієї ж статті передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або мала дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст.289 КпАП скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ст.5 КАС України, кожному гарантується право на захист його прав, свобод або законних інтересів. Відповідно ст.9 КАСУ, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні встановлено, що постановою серії ДПО18 №500871 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 16 серпня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП за те, що він 16 серпня 2018 року о 17 год. 25 хв. по вул. Набережній в с. Рідка Теофіпольського району керував трактором Sohn Deere 8335R номерний знак НОМЕР_1, який має ширину 3,5 м, що перевищує габаритні розміри, а саме 2,6 м, чим порушив п.22.5 ПДР та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. Відповідно до відповіді Теофіпольського ВнП №5454/117/01-2018 від 24.09.2018 року копію постанови про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 отримано позивачем та його представником 24 вересня 2018 року.

Стаття 132-1 КУпАП, передбачає відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Частиною 2 ст.29 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

З п.2 Правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, затверджених Постановою КМУ № 30 від 18 січня 2001 року (далі Правила №30) слідує, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

П.22.5 ПДР України передбачено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 16 т, строєні осі понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 18 т, строєні осі понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

П.4 Правил №30, передбачено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» через центри надання адміністративних послуг. Дозвіл оформлюється уповноваженим підрозділом Національної поліції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозвязку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Пунктом 25 Правил №30 визначено, що забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пункті 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і пред'являтися на вимогу уповноважених осіб.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року №879 «Про заходи щодо забезпечення автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування, (надалі Порядок №879). Відповідно п.2 розділу Загальні питання, габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів; документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу, вимірювальне і зважувальне обладнання - технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів і мають нормовані метрологічні характеристики.

В п. 6 Порядку №879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами тобто, працівниками відповідних органів. П.2 Порядку, передбачено, що місце здійснення габаритно-вагового контролю спеціально облаштоване місце розташування стаціонарних або пересувних пунктів габаритно-вагового контролю.

Відповідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Пунктом п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, не надав суду жодного доказу наявності будь-яких фактичних даних, на основі яких працівник поліції встановив наявність чи відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, в постанові про адміністративне стягнення не вказано відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, хоча в постанові зазначено, що до постанови додається відеозапис. Крім того, відповідачем жодним чином не спростовано твердження позивача про те, що габаритне вимірювання, проведене інспектором не відповідало наведеним вище умовам Порядку, зокрема, щодо проведення такого вимірювання не у пункті габаритно-вагового контролю, в матеріалах справи відсутні будь які відомості про те, якими приладами здійснювалось вимірювання великогабаритного вантажу.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, оскільки достатніх доказів його вини у вчиненні даного правопорушення посадова особа в постанові про адміністративне правопорушення не зазначила та не довела вину позивача, тому суд вважає, що постанова про накладання адміністративного стягнення винесена з порушенням вимог ст.283 КУпАП та підлягає скасуванню.

Оскільки у оскаржуваній постанові зазначено, що копію постанови направлено рекомендованим листом за вих. №4631 від 20.08.2018 року, однак відповідачем жодного доказу на підтвердження цього суду не надано та не спростовано твердження позивача про отримання ним постанови 24 вересня 2018 року, тому суд прийшов до висновку, що позивач не пропустив строк оскарження постанови, оскільки отримав її 24.09.2018, а позов подано 03.10.2018, що підтверджується відміткою суду.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. 283 КУпАП, ст.77, 241-245 КАС України, районний суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до старшого інспектора СРПП №4 Теофіпольського ВнП ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову серії ДПО18 №500871 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 16 серпня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.132-1 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий