Справа № 826/4734/18
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2018-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 листопада 2018 року № 826/4734/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС України у м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Обставини справи

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса 01033, АДРЕСА_1) (далі - позивач, ОСОБА_1) з адміністративним позовом до Головного управління ДФС України у м. Києві (, адреса:04161, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) (далі відповідач, ГУ ДФС України у м. Києві), в якому просить:

частково скасувати податкового повідомлення - рішення ГУ ДФС у місті Києві№2 від 28.04.2017р. в частині зменшення податкового зобов'язання з податку на землю за 2017 рік, визначеного платнику відповідного податку ОСОБА_1, на суму 266 940,87грн;

відшкодувати на користь Позивача суму сплаченого судового збору.

В обґрунтування позову позивач вказав, що 27.04.2017 року постановою Окружного адміністративного суду міста Києва у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компас» до Київської міської ради, третя особа: Департамент містобудування та архітектури Київської міської державної адміністрації про оскарження нормативно-правового акта в частині, було задоволено адміністративний позов позивача та визнано незаконним та скасовано нормативно-правового акта Київської міської ради в частині, а саме: пункт 5.6 Положення про плату за землю в місті Києві, яке є додатком 3 до рішення КМР від 23 червня 2011 року N 242/5629 «Про встановлення місцевих податків і зборів в м. Києві» в редакції рішення Київської міської ради від 28 січня 2015 року N 58/923 «Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 23 червня 2011 року N 242/5629» ( постанова набрала чинності 27.06.2017 року на підставі Ухвали Київського апеляційного адміністративного суду м. Києва (судова справа №826/10434/16).

Отже, вищезазначений нормативно-правовий акт Київської міської ради, відповідно до якого розраховувався розмір мого земельного податку за 2017 рік, визначено незаконним та скасованим в частині, а саме: пункт 5.6 «Положення про плату за землю в місті Києві», яке є додатком 3 до рішення КМР від 23 червня 2011 року № 242/5629 «Про встановлення місцевих податків і зборів в м. Києві» в редакції рішення Київської міської ради від 28 січня 2015 року № 58/923 «Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 23 червня 2011 року № 242/5629»:

« 5.6. Плата за користування земельними ділянками, які використовуються юридичними і фізичними особами, в тому числі у разі переходу права власності на будівлі, споруди (їх частини), але право власності на які або право оренди яких в установленому законодавством порядку не оформлено, встановлюється у розмірі З відсотків від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, за винятком земельних ділянок, ставка податку за які справляється у розмірі, визначеному пунктами 5.3 - 5.5 цього Положення. Дія цього пункту не поширюється у випадках звільнення земельних ділянок від оподаткування або наявності пільг щодо сплати земельного податку».

У зв'язку з цим з 27.06.2017 року сплачений Позивачкою земельний податок підлягає перерахунку відповідно до пункту 274.1 статті 274 Кодексу, де ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, за винятком земельних ділянок, зазначених у статтях 272, 273, 276 цього Кодексу. Сума надмірно сплаченого земельного податку до бюджету у 2017 році склала 266 940,87 грн.

Ухвалою суду від 28.03.2018 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач проти задоволення позову заперечила з підстав викладених увідзиві, та зазначив, про те, що при розрахунок розміру плати за землю використовувалась Довідка №Н-00722/2017 від 20.01.2017 про розмір нормативної грошової оцінки (код ділянки НОМЕР_2), яка була видана ОСОБА_1 Департаментом земельних ресурсів КМДА, таким чином, оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідає встановленим нормам та є чинним.

Виходячи з положень частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції чинній на час вчинення процесуальної дії), у судовому засіданні судом ухвалено про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Разом з тим, 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, дійшов наступного висновку.

Обставини встановлені судом.

ГУ ДФС у місті Києві прийнято податкове повідомення-рішення №2 від 28.04.2017року, яким визначено позивачу податкове зобов'язання за платежем земельний податок з фізичних осіб в сумі 800 822, 57 грн.

Приписами статті 206 Земельного кодексу України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до пункту 1.1 статті 1 Податкового кодексу України, Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, і, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За змістом підпункту 9.1.10 пункту 9.1 статті 9 Податкового кодексу України, плата за землю належить до загальнодержавних податків і зборів, яка в силу вимог підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 цього ж Кодексу є податком і справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України, платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Останні ж, як визначає зміст підпункту 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу, це особи, яким, зокрема, на умовах оренди надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності. Отже, Податковим кодексом України визначено обов'язок й орендаря сплачувати земельний податок у формі орендної плати.

Справляння плати за землю, в тому числі й орендної плати, здійснюється відповідно до положень розділу ХIII Податкового кодексу України.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

У відповідності до пункту 286.1 статті 286 Податкового кодексу України, підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України кадастру.

Нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають (вручають) платникові за місцем його реєстрації до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу. (пункт 286.5 статті 286 Податкового кодексу України).

Згідно частин 1, 2 статті 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Отже, виходячи з наведеного, особа, яка придбала будівлю має сплачувати земельний податок на загальних підставах за земельну ділянку, на якій розташовано таку будівлю, з урахуванням прибудинкової території з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Крім того, в розумінні наведених норм обов'язок зі сплати земельного податку для фізичної особи-власника чи користувача земельної ділянки залишається незмінним незалежно від реалізації цією особою певних наданих їй прав, у разі набуття нею статусу суб'єкта господарювання, діяльність якого пов'язана з використанням земельної ділянки або без такого.

Згідно з пунктом 289.2 статті 289 Податкового кодексу України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за формулою:

Цн = Цнм х Пз х Кф х Кл х Кі, де:

- Цн - нормативна грошова оцінка земельної ділянки в гривнях:

- Цнм - середня вартість одного квадратного метра землі в гривнях в межах конкретної економіко-планувальної зони;

- Пз - площа земельної ділянки в квадратних метрах;

- Кф - коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки;

- Кл - узагальнюючий локальний коефіцієнт, який характеризує місце розташування земельної ділянки і визначається як добуток значень окремих локальних коефіцієнтів, що впливають на місце розташування цієї земельної ділянки (при цьому значення узагальнюючого локального коефіцієнта не повинно бути нижче 0,50 і вище 1,50);

- Кі - коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки.

Враховуючи вищевикладене нормативно грошова оцінка в 2017 році за земельну ділянку, що розташована за адресою: Київ, вул. Павла Дибенка, 7, площею 1,3243 га., становить:

26694085,87 грн =748,24x13242,54x2,0x0,71x1,249x1,433x1,06 де:

- 748,24 грн. - грошова оцінка за 1 кв. м.

- 13242,54 кв. м. - площа земельної ділянки;

- 2,0 - функціональний коефіцієнт на місцезнаходження земельної ділянки;

- 0,71 - узагальнюючий локальний коефіцієнт.

Дані коефіцієнти використано відповідно до рішення Київської міської ради від 03.07.2014 року № 23/23 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Києва», рішення вводиться в дію з 01.07.2015 року (згідно з рішенням Київської міської ради від 10.12.2014 року №565/565) із змінами і доповненнями, внесеними рішенням Київської міської ради від 10.03.2016 року № 217/217), та з врахуванням вимог наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016р. №489 із змінами та доповненнями;

- 1,249 - коефіцієнт індексації грошової оцінки, відповідно до листа Держземагенства від 14.01.2015 року № 6-28-0 22-215/2-15;

- 1,433 - коефіцієнт індексації грошової оцінки, відповідно до листа Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 11.01.2016 року № 6-28-0.22-201/2-16 «Про індексацію нормативної грошової оцінки земель»;

- 1,06 - коефіцієнт індексації грошової оцінки (відповідно до порядку проведення індексації грошової оцінки земель,затвердженого витягом з листа Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 12.01.2017 року № 22-28-0.22-443/2-17 «Про індексацію нормативної грошової оцінки земель»).

Відповідно сума земельного податку за 2017 рік розрахованого ОСОБА_1, за земельну ділянку що розташована за адресою: м. Київ, вул. Павла Дибенка, 7 становить: 26694085,87 х 3% = 800822,57 грн.

Згідно витягу з бази даних ПК «Кадастр» станом на 06.11.2017, наданого Департаментом земельних ресурсів КМДА земельна ділянка за адресою: м. Київ, вул. Павла Дибенка, 7, обліковуються за ОСОБА_1, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2, загальна площа даної земельної ділянки складає 1,3243 га.

Також відповідно до Довідки №Н-00722/2017 від 20.01.2017 про розмір нормативної грошової оцінки (код ділянки НОМЕР_2), яка була видана ОСОБА_1 Департаментом земельних ресурсів КМДА:

площа земельної ділянки - 13242,54 кв. м.;

економіко-планувальна зона - № 419;

базова вартість 1 кв. м. землі - 748,24 грн./кв. м.

Ставка земельного податку в 2017 році обраховується відповідно до п.5.4 додатку 3 «Положення про плату за землю в місті Києві» до рішення Київської міської Ради від 23.06.2011 року № 242/5629 зі змінами та доповненнями, та становить - 3%.

Судом досліджено Додаток 3 до рішення Київської міської ради 23.06.2011 N 242/5629 (у редакції рішення Київської міської ради від 28.01.2015 N 58/923), який міститься на офіційному сайті Київської міської ради та встановлено, що (згідно з рішенням Київської міської ради від 23.02.2017 р. № 1005/2009, у зв'язку з цим пункт 5.6 вважати пунктом 5.4).

5.4. Плата за користування земельними ділянками, які використовуються юридичними і фізичними особами, в тому числі у разі переходу права власності на будівлі, споруди (їх частини), але право власності на які або право оренди яких в установленому законодавством порядку не оформлено (крім комунальної власності), встановлюється у розмірі 3 відсотків від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, за винятком земельних ділянок, ставка податку за які справляється у розмірі, визначеному пунктом 5.3 цього Положення.

Тобто, п. 5.4., яким встановлено розмір 3 відсотків від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, ніким не скасований та є чинним на час розгляду вказаної справи

Враховуючи вище наведене, посилання позивача на Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компас» до Київської міської ради, третя особа: Департамент містобудування та архітектури Київської міської державної адміністрації про оскарження нормативно-правового акта в частині, було задоволено адміністративний позов позивача та визнано незаконним та скасовано нормативно-правового акта Київської міської ради в частині, а саме: пункт 5.6 Положення про плату за землю в місті Києві, яке є додатком 3 до рішення КМР від 23 червня 2011 року N 242/5629 «Про встановлення місцевих податків і зборів в м. Києві» в редакції рішення Київської міської ради від 28 січня 2015 року N 58/923 «Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 23 червня 2011 року N 242/5629» до уваги не приймається.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України лише при задоволенні позову судові витрати покладаються на суб'єкта владних повноважень.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 5 - 11, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову відмовити повністю.

Відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 293 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 255 КАС України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.І. Келеберда