Справа № 0240/3003/18-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

09 листопада 2018 р. Справа № 0240/3003/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дмитришеної Руслани Миколаївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Макарової К.В.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача 1: Назаренка Р.В.

представника відповідача 2: Гоцуляка Р.М.

розглянувши клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду по справі

за позовом: ОСОБА_1

до: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області; Могилів - Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області

про: визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області; Могилів - Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 05.09.2018 року відкрито провадження у адміністративній справі №0240/3003/18 та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

На виконання вимог ухвали суду від 05.09.2018 року та положень КАС України відповідачами подано до суду відзиви щодо позовних вимог ОСОБА_1

Згідно до змісту відзивів (вх. №№40586, 43604), відповідачі посилаються на те, що ОСОБА_1 пропущено строк звернення до суду, що визначений ст. 122 КАС України.

Також, до суду від позивача 25.10.2018 року за вх. №47622 надійшла заява про визнання причин пропущення строку звернення до суду поважними та та з проханням поновити вказаний строк. Обґрунтовуючи вказане клопотання позивач посилається на те, що відповідачем не зараховано до страхового стажу період роботи в тому числі з 01.01.1984 року по 31.12.1984 року. Згідно відомостей із книг обліку розрахунків по оплаті праці позивач записана, як ОСОБА_5 Однак, згідно свідоцтва про народження, дошлюбним прізвищем є Обштир.

Так, з метою встановлення юридичного факту про те, що ОСОБА_6 є батьком позивача в лютому місяці 2018 подано до суду позов. За результатами розгляду даного позову Могилів - Подільським міськрайонним судом Вінницької області 10.05.2018 року винесено рішення про встановлення юридичного факту в тому, що ОСОБА_1 є рідною дочкою ОСОБА_6. Вказане судове рішення набрало законної сили 12.06.2018 року. При цьому, Могилів-Подільське об"єднане управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області по даній справі було визначено як заінтересована особа.

Відтак, позивач вважає, що причини пропущення строку звернення до суду є поважними, а тому просить суд поновити вказаний строк.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали клопотання про поновлення строку звернення до суду, посилаючись на обставини викладені в письмовому клопотанні.

Представники відповідачів не заперечували щодо поновлення строку звернення до суду посилаючись на те, що позивачем наведено достатньо мотивів в обґрунтування вказаного клопотання.

Заслухавши учасників сторін, дослідивши надані докази суд встановив наступне.

Строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Поважними причинами пропущення строків звернення до суду необхідно розуміти обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами. Разом з тим, на законодавчому рівні не регламентується, які причини є поважними, а які ні. Питання щодо визначення поважності підстав пропуску строку звернення до суду залишається на розсуд суду.

Дотримання строку звернення з позовом є однією з умов для реалізації права на подання позову у публічно-правових відносинах.

Так, згідно ч. 1 ст. 118 КАС України, процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Частиною 2 ст. 122 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як встановлено судом, позивач оскаржує дії відповідача щодо не включення періоду роботи до страхового стажу та щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії.

Відповідно до положень статті 55 Конституції України, держава кожному гарантує право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної власності, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 24 квітня 2018 року по справі №646/6250/17 (адміністративне провадження №К/9901/2128/18) зазначив, що зважаючи на те, що пенсія за своєю правовою природою є єдиним джерелом існування пенсіонера, доходом та власністю (матеріальним інтересом, захищеним статтею 1 Першого протоколу до Конвенції), колегія суддів вважає, що до спірних правовідносин необхідно застосовувати частину першу статті 99 КАС України (у редакції, чинній на момент звернення позивача до суду першої інстанції із позовом) та при визначені права позивача на звернення до адміністративного суду керуватися строками, визначеними в інших законах, зокрема, законах України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати». Такий висновок колегія суддів робить, виходячи з наступного.

В Конституції України закріплено, що людина визнається найвищою соціальною цінністю в Україні, яка є соціальною і правовою державою, в якій визнається і дію принцип верховенства права (статті 1, 3 та 8).

Основний Закон також встановлює, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх, зокрема, у старості та в інших випадках, передбачених законом; це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків фізичних та юридичних осіб, бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (стаття 46).

Право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України (статті 22 та 64).

При цьому, Основний Закон містить імперативну норму, згідно з якою громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом; не може бути привілеїв чи обмежень, зокрема, за ознаками місця проживання або іншими ознаками (стаття 24).

Відтак, пенсійні виплати є гарантією держави і, за жодних умов не можуть бути обмежені навіть строком звернення до суду.

Відповідно рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Іліан проти Туреччини» правило встановлення обмежень доступу до суду в зв'язку з пропуском строку звернення до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Таким чином, захисту підлягає фактично порушене право позивача у публічно-правових відносинах з відповідачем, а рішення відповідача підлягають судовому дослідженню у справі на відповідність законодавству.

Відповідно ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що клопотання позивача слід задовольнити, визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити вказаний строк.

Керуючись ст.ст. 118,119, 121, 122, 256 КАС України суд, -

УХВАЛИВ :

Клопотання позивача задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити вказаний строк.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна