Справа № 806/1952/18
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2018-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 806/1952/18

Головуючий у 1-й інстанції: Лавренчук Ольга Володимирівна

Суддя-доповідач: Іваненко Т.В.

13 листопада 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Іваненко Т.В.

суддів: Франовської К.С. Кузьменко Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 травня 2018 року (м. Житомир) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання здійснити індексацію пенсії та стягнення 55001,61 грн.,

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо непроведення індексації пенсії з 01.08.2009 року, відповідно до статті 64 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ та зобов'язати відповідача на підставі ст. 64 Закону України №2262-ХІІ провести індексацію пенсії за період з 01.08.2009 року по 28.02.2018 року, стягнути на користь ОСОБА_2 індексацію у сумі 55001,60 грн шляхом її перерахунку на рахунок позивача в ПАТ "Державний ощадний банк України".

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 23.04.2018 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.

02 травня 2018 року до Житомирського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_2 про поновлення строку звернення до суду. В якій позивач зазначає, що до позовної заяви ним як доказ подано відповідь Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 27.03.2018, згідно з якою відповідач повідомив ОСОБА_2 про те, що йому проведено індексацію пенсії. Вказує, що за ним визнано право на отримання проіндексованої пенсії за період з 01.03.2015 року по 31.12.2015 року лише в розмірі 1793,60 грн, що суттєво зменшує як період нарахування так і суму індексації. Зазначає, що з моменту отримання відповіді ним не порушено передбачений КАС України шестимісячний строк звернення до суду. Посилається на ч. 3 ст. 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 04 травня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі в частині визнання бездіяльності, зобов'язання здійснити індексацію пенсії та стягнення за період з 24.08.2017 року по 23.02.2018 року.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 04 травня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 в частині визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання здійснити індексацію пенсії та стягнення за період з 01.08.2009 по 23.08.2017 повернуто позивачу.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції про повернення позовної заяви, ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відкриття в частині позовних вимог спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, позивач посилається на передчасність висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для повернення позовної заяви, оскільки позивачем не було пропущено строк на звернення до суду. Так, частиною другою статті 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що нараховані суми пенсії, які не отримані з вини органу, що призначає, та виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмежень будь-яким строком. Судом не встановлено з чиєї вини не виплачена індексація, а тому суд повинен був відкрити провадження у справі за весь період.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив відмовити у задоволені апеляційної скарги, оскільки позивачем пропущено строк звернення з адміністративним позовом та на вимогу суду першої інстанції не надано доказів поважності причин пропуску строку.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є пенсіонером МВС України та перебуває на обліку в Управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, отримує пенсію за вислугу років відповідно до ст.ст.12,13 Закону України №2262-ХІІ.

З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що пенсія позивачу призначена в 2009 році. Як вказує позивач у позові, протягом терміну 2009 - лютий 2018 року відповідачем не нараховано та не виплачено індексацію пенсії.

23.02.2018 року позивач звернувся до відповідача з листом про здійснення перерахунку та виплату йому проіндексованої, з урахуванням рівня інфляції пенсії, починаючи з 01 серпня 2009 року.

Листом від 27.03.2018 року Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило ОСОБА_2 про те, що йому проведено індексацію пенсії. Вказує, що за ним визнано право на отримання проіндексованої пенсії за період з 01.03.2015 року по 31.12.2015 року в розмірі 1793,60 грн.

Лише в квітні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом. Доказів неможливості звернення до суду з позовом про нарахування індексації пенсії з 2009 року позивачем не надано.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що норма ч. 3 ст. 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" жодним чином не стосується спору, який виник між позивачем та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області. Окрім того, суд відмічає, що позивач, отримуючи щомісяця із серпня 2009 року пенсійне забезпечення був обізнаний про розмір отримуваної пенсії та не був позбавлений права звернутись до відповідача із завою про проведення індексації пенсії у будь-який період з 2009 по січень 2018 року, однак з невідомих суду причин цього не зробив. Суд вважає, що причини пропуску строку звернення до суду з позовними вимогами про проведення індексації пенсії у будь-який період із 2009 по січень 2018 року, вказані в заяві про поновлення строку звернення до суду, не можуть бути визнані поважними.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» - індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, крім іншого, пенсії.

Згідно з ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В свою чергу ч.2 ст.123 КАС України визначено, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Отже, встановлений КАС України строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При визначенні початку цього строку суд з'ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Відтак, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Посилання ОСОБА_2 на положення статті 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є безпідставними, оскільки за змістом наведеної норми, строк давності не застосовується лише до вимог щодо нарахованих пенсій, в спірних же правовідносинах суми індексації пенсії не були нараховані пенсійним органом.

Враховуючи, що позивач мав відомості про розмір своєї пенсії під час кожного щомісячного отримання пенсії, то поважні причини пропуску звернення до суду відсутні, відтак наслідки пропуску строку звернення до суду підлягають застосуванню.

Тож, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що оскільки позивач був обізнаний в розмірі отримуваної пенсії та не був позбавлений права звернутись до відповідача із завою про проведення індексації пенсії у будь-який період із 2009 по січень 2018 року, однак з невідомих суду причин цього не зробив, отже ним пропущено встановлений КАС України 6-місячний строк звернення до суду.

Зважаючи на вище зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не встановлено.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду першої інстанції не спростовують та не містять фактів невірного застосування судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 травня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 13 листопада 2018 року.

Головуючий Іваненко Т.В.

Судді Франовська К.С. Кузьменко Л.В.