Справа № 263/13045/18
Суддя: Музика О. М.
Дата ухвалення: 2018-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/263/419/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2018 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Музики О.М.,

за участю секретаря Рудь Ю.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до Інспектора батальйону № 1 роти № 2 Управління патрульної поліції в Донецькій області Сухарєва Яна Геннадійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Інспектора батальйону № 1 роти № 2 Управління патрульної поліції в Донецькій області Сухарєва Я.Г. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 12 вересня 2018 року постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 592677, винесеною інспектором лейтенантом поліції Сухарєвим Я.Г., його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. Відповідно до фабули вказаної постанови «ОСОБА_1 12 вересня 2018 року о 08:45:06 м. Маріуполь вул. Червонофлотська (Флотська), 196А, керуючи ТЗ не виконав вимогу дорожнього знаку «В'їзд заборонено» (3.21), чим порушив п. 33 ПДР - Порушення вимог дорожніх знаків». Позивач вважає постанову серії ЕАВ № 592677 від 12 вересня 2018 року такою, що не відповідає фактичним обставинам справи та винесеною із порушенням вимог законодавства, у зв'язку з чим підлягає скасуванню. Зазначив, що 12 вересня 2018 року о 08:45 год. він знаходився на території АЗК «ОККО» за адресою: вул. Бахчиванджи, 100, м. Маріуполь, відповідно до офіційного сайту АЗК «ОККО» у м. Маріуполі немає АЗК за адресою: вул. Червонофлотська (Флотська), 196А, а з листа Управління патрульної поліції в Донецькій області на запит позивача про надання інформація стосовно дорожнього знаку слід дійти висновку, що патрульна поліція взагалі не володіє інформацією щодо наявності будь-яких дорожніх знаків за адресою: вул. Флотська (стара назва Червонофлотська), 196А. Крім того, відповідно до інформації Головного управління містобудування і архітектури Маріупольської міської ради, за час ведення реєстру адрес у м. Маріуполі, інформація щодо існування або присвоєння адреси «вул. Флотська (стара назва - Червонофлотська), 196А» до служби містобудівного кадастру не надходила. Крім того, при розгляді справи інспектором не було роз'яснено позивачу його права та не оголошено зміст постанови. На підставі викладеного позивач просив визнати протиправними дії інспектора поліції Сухарєва Я.Г., постанову про накладення адміністративного стягнення від 12 вересня 2018 року скасувати за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

25 жовтня 2018 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій він посилається на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. 12 вересня 2018 року під час патрулювання Інспектором батальйону № 1 роти № 2 Управління патрульної поліції в Донецькій області Сухарєвим Я.Г. у Приморському районі міста Маріуполя по вул. Червонофлотській (Флотській), біля будинку № 196А виявлений транспортний засіб марки «Honda Civic», державний номерний знак НОМЕР_1, який не виконав вимогу дорожнього знаку п. 3.21 ПДР України «В'їзд заборонено». Після чого транспортний засіб зупинено на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Указане правопорушення зафіксоване на реєстратор, встановлений у службовому автомобілі, та нагрудним реєстратором патрульного. Водієм виявився ОСОБА_1, який на вимогу інспекторів надав документи, передбачені п. 2.1 ПДР України. Врахувавши ст. ст. 222, 278 КУпАП, додержуюсь вимог ст. 258 КУпАП, наказу №1395 від 07 листопада 2015 року, встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, роз'яснивши права особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, на місці винесено постанову відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.122 КУпАП. Зазначив, що позивачем не спростовані доводи щодо отримання копій документів, роз'яснення прав відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, вказані обставини підтверджуються відеозаписом з нагрудних камер патрульного на 08 год. 53 хв. 40 сек. та 08 год. 45 хв. 26 сек. Щодо посилання позивача на не зазначення технічного засобу, яким здійснено відеозапис правопорушення, як на неналежний доказ, то такий відповідно до додатку 5 Інструкції № 1395, не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Тому оскаржувана постанова є такою, що відповідає вимогам законодавства, а посилання позивача є безпідставними. Доводи позивача про позбавлення його можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, відповідач вважає безпідставними, оскільки позивач такими скористався. Крім того, позивачем не надано достовірних доказів того, що він не порушував правила дорожнього руху. Просив суд проводити розгляд справи за відсутності відповідача.

30 жовтня 2018 року позивачем надана відповідь на відзив, в якому він посилається на те, що на порушення вимог ч. 3 ст. 162, п. 2 ч. 1 ст. 175 КАС України відповідачем не надіслано копію відзиву та доданих до нього документів, що підтверджується відсутністю серед матеріалів підтвердження такого надіслання. На порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 162 КАС України у відзиві відповідач не навів жодного заперечення з обставин та правових підстав позову. Зокрема, не спростований факт відсутності у місті Маріуполі адреси «вул. Флотська (Червонофлотська), 196А», яка зазначена у постанові як місце скоєння правопорушення; не спростований факт відсутності за вказаною адресою дорожнього знаку 3.21 «В'їзд заборонено»; не спростований факт порушення вимог законодавства під час розгляду справи, а саме - щодо роз'яснення прав, передбачених ст. ст. 55, 56 Конституції України, оголошення змісту оскаржуваної постанови, як того вимагає ст. 285 КУпАП. Крім того, з оптичного диску, доданого до відзиву, також вбачається порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП. Так, 12 вересня 2018 року о 08:42:23, під час розгляду справи ним заявлено клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та наявними доказами, проте вказане клопотання задоволено та розглянуто о 08:51:50, тобто після фактичного розгляду справи та прийняття рішення (08:50:47) про притягнення до адміністративної відповідальності. Таким чином, відповідач не довів законності своїх дій під час розгляду адміністративної справи, не доказав правомірність свого рішення в частині винесення оскаржуваної постанови та притягнення до адміністративної відповідальності, не спростувавши доводів, на яких ґрунтується позовна заява.

09 листопада 2018 року позивачем надана заява про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав у повному обсязі.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25 вересня 2018 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, визначено строк для відповідача для подання відзиву на позов та позивачу для надання відповіді на відзив, роз'яснено строки та порядок надання суду доказів.

У зв'язку із розглядом справи без повідомлення (виклику) сторін у спрощеному порядку, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалися сторони, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 9, 244 КАС України, виходить з такого.

Судом установлено, що відповідно до постанови у справі про адміністративне правопорушення від 12 вересня 2018 року серії ЕАВ № 592677 ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Honda Civic», державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по вул. Червонофлотська (Флотська), 196А у місті Маріуполі, не виконав вимогу дорожнього знаку «В'їзд заборонено», чим порушив п. 33 ПДР України, відповідно до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Щодо порушення прав позивача та ким вони порушені, то суд вважає, що зі змісту підстав позову відповідачем Сухарєвим Я.Г. як суб'єктом владних повноважень, який виніс індивідуальний акт (оскаржувану постанову), порушені права позивача.

Норми права, які застосовує суд при вирішенні спору, який виник із правовідносин щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка (п. 9 Інструкції).

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (п. 10 Інструкції).

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п. 4 розділ 1 Інструкції).

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Остання, наразі, містить вимоги до змісту постанови про правопорушення. Так, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Дорожній знак 3.21 має на меті заборону в'їзду усіх транспортних засобів («в'їзд заборонено»).

Листом Головного управління містобудування і архітектури від 18 вересня 2018 року № 30.6-426-3061 роз'яснено, що стара назва вулиці Флотської - «Червонофлотська», за час ведення реєстру інформація щодо існування чи присвоєння адреси «вул. Червонофлотська (Флотська), 196А» до служби містобудівного кадастру не надходила.

Згідно з відповіддю Департаменту транспорту та зв'язку Маріупольської міської ради від 28 вересня 2018 року №38.4.2-449-38431 ДП МВС України «Донбас-Інформ-Ресурси» як уповноважений орган у сфері забезпечення дорожнього руху в м. Маріуполі не було залучене до участі в розробці проекту облаштування технічними засобами регулювання дорожнього руху по вул. Флотська, 196а.

Із відповіді Департаменту транспорту та зв'язку Маріупольської міської ради від 24 вересня 2018 року №38.42-440-38.1 вбачається, що територія АЗК «ОККО» - приватна. ДП МВС України «Донбас-Інформ-Ресурси» як уповноважений орган у сфері забезпечення дорожнього руху в м. Маріуполі не було залучене до участі в розробці проекту облаштування технічними засобами регулювання дорожнього руху території АЗК «ОККО».

Крім того, відповідачем не представлено доказів наявності дорожнього знаку 3.21 на указаній ділянці дороги, зокрема не надано схему дислокації технічних засобів регулювання дорожнього руху в районі складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, саме відповідач зобов'язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог пункту 33 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб'єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов'язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб'єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб'єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб'єкта владних повноважень.

У контексті наведеного слід відзначити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об'єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб'єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об'єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

У зв'язку з викладеними обставинами, суд вважає, що підстави, за яких винесена постанова за ч. 1 ст. 122 КУпАП, не ґрунтуються на всебічному, повному та обґрунтованому дослідженні матеріалів адміністративної справи поліцейським, тому постанова в цій частині не може бути визнана законною, підлягає скасуванню, а справа про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 286 КУпАП направленню на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи), яким за територіальною підвідомчістю є Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції.

Та обставина, на яку посилається позивач як на підставу позову стосовно неіснуючої адреси, за якою визначено місце вчинення правопорушення, не знайшло свого беззаперечного підтвердження та підлягає повторній перевірці компетентним органом, з урахуванням всебічного, повного та обґрунтованого дослідження доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за цією адресою та розташування на ній АЗС «ОККО».

Під час нового розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за указаними обставинами, компетентному органу у відповідності до положень статті 7 КУпАП слід здійснити провадження у цій справі на основі суворого дотримання законності, за правилами, передбаченими главою 22 КУпАП, з дотриманням ст. ст. 245 - 252 КУпАП.

У відповідності до вимог ст. 286 КАС України суд, не наділений повноваженнями визнавати дії інспектора патрульної поліції неправомірними, тому вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 143 КАС України судовий збір відноситься на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 9, 10, 11, 242, 245, 246, 286 КАС України, ст. ст. 122, 219, 251, 280, 284, 293 КУпАП, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Інспектора батальйону № 1 роти № 2 Управління патрульної поліції в Донецькій області Сухарєва Яна Геннадійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити частково.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення від 12 вересня 2018 року серії ЕАВ № 592677 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, відносно ОСОБА_1 направити на новий розгляд до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого Апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_1.

Інспектор батальйону № 1 роти № 2 Управління патрульної поліції в Донецькій області Сухарєв Ян Геннадійович, службова адреса: вул. М. Мазая, 16, м. Маріуполь.

Суддя О.М. Музика