Справа № 826/16791/18
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2018-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

12 листопада 2018 року місто Київ №826/16791/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., ознайомившись із позовною заявою

за позовом

Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області

до

Концерну “Техвоєнсервіс”

про

стягнення заборгованості у розмірі 38 059, 18 грн.

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернулось до Окружного адміністративного суду міста Київ з позовною заявою до Концерну “Техвоєнсервіс” про стягнення заборгованості у розмірі 38 059, 18 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.10.2018 №826/16791/18 позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишено без руху у зв’язку з недотриманням позивачем вимог статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України. Позивачеві надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

Від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на виконання вимог ухвали суду від 18.10.2018 надійшло клопотання про звільнення від сплати судового збору. З зазначеного клопотання вбачається, що Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області просить звільнити від сплати судового збору, оскільки згідно з частиною другою статті 73 Закону України «Про загальнообов’язкове пенсійне страхування» забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом. Основною ціллю на яку використовуються кошти Пенсійного фонду є виплата пенсій, а сплата судового збору може створити перешкоду у виконанні такого основного завдання.

Розглянувши клопотання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, суд наголошує на тому, що воно не підлягає задоволенню з огляду на те, що повідомлені позивачем обставини не є підставою для звільнено від сплати судового збору.

Слід зазначити, що посилання на неможливість сплатити судовий збір не є поважною обставиною для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати судового збору суб'єкта владних повноважень. Зокрема, такі підстави створюють нерівне відношення законодавчих норм в частині сплати судового збору щодо інших позивачів, які не є суб’єктами владних повноважень, що не відповідає, зокрема, положенням статті 129 Конституції України та статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом, не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників адміністративного процесу за ознаками майнового стану або іншими ознаками.

Окрім того, статтею 9 Закону України “Про судовий збір” визначено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Додатково суд наголошує на тому, що згідно з позицією Вищого адміністративного суду України, висловленою у постанові Пленуму від 23.01.2015 №2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір», обмежене фінансування бюджетної установи, яка діє як суб’єкт владних повноважень, не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Також, суд звертає увагу на правову позицію Верховного суду, викладену в Ухвалі від 10.01.2018 у справі № К/9901/254/18, де зазначено, що Пенсійний фонд України та його органи не є суб’єктами, на яких розповсюджується дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати, відповідно до приписів статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 10.01.2018 у справі № К/9901/12/18, від 12.01.2018 у справах № К/9901/2132/18, № К/9901/2135/18, № К/9901/2131/18, та № К/9901/2134/18.

Отже, станом на 12.11.2018 позивачем не виконано вимог ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.10.2018 №826/16791/18, недоліки позову не усунуто.

Що стосується надання нового строку для сплати судового збору у разі відмови в задоволенні клопотання щодо звільнення від його сплати суд звертає увагу, що частиною другою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначається, зокрема, строк усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалу суду від 18.10.2018 було отримано позивачем 25.10.2018, однак станом на 12.11.2018 недоліки позову не усунуто, хоча позивачеві було надано достатньо часу для сплати судового збору, при цьому, приписи статті 169 встановлюють обмежені строки (не більш як 10 днів), які можуть бути надані позивачеві для усунення недоліків позовної заяви.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області повернути позивачеві.

Повідомити позивача, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.