Справа № 545/2214/18
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2018-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2018 року м. ПолтаваСправа № 545/2214/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Алєксєєвої Н.Ю., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

20 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з позовною заявою до Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови від 27.08.2018 №059364 про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 1700 грн.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 05.09.2018 адміністративну справу передано за підсудністю до Полтавського окружного адміністративного суду.

20.09.2018 справа надійшла до Полтавського окружного адміністративного суду та у порядку, визначеному статтею 18 Кодексу адміністративного судочинства України, передана головуючому судді Алєксєєвій Н.Ю.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху у зв'язку із її невідповідністю вимогам статтей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, прийнято рішення розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що управлінням Укртрансбезпеки у Полтавській області при перевірці автомобіля позивача винесено безпідставне рішення про застосування до ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу у сумі 1700 грн. за неіснуюче згідно чинного законодавства України порушення ст. 39, абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" (відсутність у водія документів для здійснення послуг з перевезення пасажирів). Вказував на те, що автомобіль позивача не обладнаний із зводу виробника пристроєм обліку робочого часу та відпочинку, а тому водій користувався книгою обліку робочого часу та відпочинку. Інспектор Укртрансбезпеки, зупинивши автобус на стаціонарному посту с. Пісочин Харківської області, не оглянув автобус та не перевірив документи на здійснення нерегулярних пасажирських перевезень. З огляду на викладене позивач вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, а постанова від 27.08.2018 №059364 скасуванню.

Позивач надав до суду клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження, без участі позивача у судовому засіданні.

Відповідач у судове засідання також не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином.

22.10.2018 відповідач подав відзив на позовну заяву, де просив відмовити в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на те, що згідно акту перевірки перевезення пасажирів здійснювалося транспортним засобом, який обладнаний тахографом. Тому водій повинен мати при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу. Ведення індивідуальної контрольної книги водія в даному випадку суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки фіксування режиму праці та відпочинку водія повинно відбуватися саме повіреним та діючим тахографом.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив розглянути справу у порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до щотижневого графіку проведення рейдових перевірок у період з 30.07.2018 по 05.08.2018, направлення на перевірку №029351 від 30.07.2018 співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Харківській області 30.07.2018 на 471 км а/д Київ-Харків-Довжанський проводилась рейдова перевірка.

30.07.2018 уповноваженими особами Управління Укртрансбезпеки у Харківській області здійснено заходи державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які проводять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільним транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, шляхом проведення рейдової перевірки транспортного засобу марки MERSEDES BENZ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_1, під керуванням водія ОСОБА_2

В ході перевірки контролюючим органом 30.07.2018 водій ОСОБА_2 не надав для перевірки співробітникам Управління Укртрансбезпеки у Харківській області протоколу про перевірку та адаптацію тахографу до транспортного засобу.

За результатами проведеної перевірки був складений акт № 063949 від 30.07.2018, яким виявлено порушення, відповідальність за які передбачена ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: надання послуг з нерегулярних пасажирських перевезень транспортним засобом, який обладнаний тахографом за міжобласним маршрутом Полтава-Харків без оформлення документів, перелік яких визначений ст. 39 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: протоколу про перевірку та адаптацію тахографу до транспортного засобу, передбаченого п. 3.3 наказу Міністерства транспорту та зв'язку України від 24.06.2010 №385.

З вказаним актом ознайомлено водія за підписом ОСОБА_3

Постановою Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області про застосування адміністративно-господарського штрафу від 27.08.2018 № 059364, стягнуто з ОСОБА_1 адміністративно-господарський штраф у сумі 1700,00 грн. за допущення порушення ст.39 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абз.3 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Не погодившись із вказаною постановою, позивач оскаржив її до суду.

При вирішенні спору суд виходить з того, що засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені в Законі України "Про автомобільний транспорт" № 2344-III(далі - Закон № 2344-III).

Статтею 5 Закону № 2344-III визначено, що основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Частиною 11статті 6 Закону № 2344-III передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Суд зазначає, що процедура здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб'єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням суб'єктами господарювання ліцензійних умов, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, а також диспетчерського контролю за роботою автомобільних перевізників визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567(далі - Порядок № 1567).

Відповідно до пункту 4 Порядку № 1567, державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

За приписами п. 14 Порядку №1567, рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об'єктах, що використовуються суб'єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

За змістом пункту 15 Порядку №1567, під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом (абзац 2).

Згідно з пункту 21 Порядку № 1567, у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акту) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 року затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, відповідно до пункту 1 якого, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Підпунктами 2, 15, 27, 54, 58, 62 пункту 5 даного Положення передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань:

здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті;

здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування;

здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю;

проводить перевірки за додержанням суб'єктами господарювання, фізичними особами та юридичними особами вимог законодавства про транспорт;

здійснює контроль наявності, видачу дозвільних документів на здійснення перевезень та контроль відповідності виду перевезення, що фактично здійснюється;

здійснює інші повноваження, визначені законом.

Згідно з пунктом 8 вказаного Положення, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Відповідно до п. 3Постанови Кабінету Міністрів України № 592 від 26.06.2015 року "Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті" утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, зокрема управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області.

За таких обставин, територіальні управління Укртрансбезпеки є уповноваженими органами для здійснення державного контролю на автомобільному транспорті.

Як видно з матеріалів справи, підставою для висновків відповідача про порушення позивачем вимог ст. 39 Закону № 2344-III стали твердження перевіряючих про відсутність на час проведення перевірки протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу.

Відповідно до положень ст. 39 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документи для нерегулярних пасажирських перевезень:

для автомобільного перевізника - ліцензія, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;

для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України.

З аналізу вказаної норми вбачається, що законодавцем не визначено вичерпний перелік документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів та пасажирів. Разом з тим, зазначено про необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством.

Так, відповідно до вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (далі ЄУТР), Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року № 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, а також Законів України "Про автомобільний транспорт", "Про дорожній рух", розроблено Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, що затверджена Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України № 385 від 24.06.2010.

Відповідно до п. 1.4 зазначеної Інструкції: контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режиміінформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв; тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень Європейської Угоди, що стосується роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (далі ЄУТР).

Згідно з положеннями п. 3.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:

- забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;

- своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;

- використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;

- має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа дотранспортногозасобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом;

- у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв);

- у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

При цьому п. 2.6 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті визначено, що ПСТ (пункт сервісу тахографів) виконують перевірку та адаптацію тахографів до транспортних засобів відповідно до вимог ЄУТР періодично кожні два роки, а також у разі:

- установлення або заміни тахографа;

- ремонту тахографа;

- зміни типу розмірів пневматичних шин автомобільного транспортного засобу;

- якщо під час технічного обслуговування або ремонту автомобільного транспортного засобу відбулося пошкодження таблички тахографа або пломб, накладених на його складові, під час установлення або адаптації або у разі зміни конструкції автотранспортного засобу, що може вплинути на роботу тахографа.

Відповідно до положень п. 1.4 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті ПСТ - пункт сервісу тахографів, спеціально облаштовані виробничі ділянки для надання послуг щодо установлення та технічного обслуговування тахографів суб'єктами господарювання (резидентами України), що виконують передбачені ЄУТР функції "майстерні або механіка" та внесені Мінінфраструктури як компетентним органом з виконання ЄУТР до переліку уповноважених суб'єктів господарювання.

При цьому, пунктом 2.7 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті передбачено, що за результатами перевірки та адаптування тахографа до транспортного засобу ПСТ оформлює у двох примірниках протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу за формою, наведеною в додатку 1.

Бланк протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу роздруковується відповідальною особою ПСТ на папері формату А4 (210х297 мм) щільністю 100 г/кв.м або більше. Не допускається робити за креслення чи виправлення відомостей, які заносяться до протоколу, а також внесення додаткових записів після того, як протокол підписано та поставлено печатку відповідальної особи ПСТ. У графах, які не заповнюються під час складання протоколу, проставляються прочерки.

ПСТ надає один примірник зазначеного протоколу перевізнику, а другий залишає собі і зберігає разом з тахокартою або у разі цифрового тахографа - з роздруківкою та електронними файлами, що підтверджують достовірність наведених у протоколі даних.

Протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу зберігають протягом трьох років з дати проведення робіт.

За приписами пунктів 6.1., 6.3. Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України № 340 від 07.06.2010 автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами. Водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія.

Отже, положеннями ст. 39 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачена обов'язковість наявності як у перевізника так, і у водія інших документів, передбачених законодавством, а протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, передбачено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті та Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів.

Відповідно до абз. 3 ч. 1ст.60 Закону № 2344-III, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За таких обставин, за відсутності протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Разом з тим, позивачем зазначено про відсутність на транспортному засобі тахографа та відповідно відсутність у ОСОБА_1 протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу.

В той час, наявність у водія ОСОБА_3 індивідуальної контрольної книги підтверджується актом № 063949 від 30.07.2018 та письмовими поясненнями старшого державного інспектора відділу державного контролю та нагляду за безпекою на наземному транспорті ОСОБА_4, який здійснював рейдову перевірку.

Крім того, належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст.73, 74 КАС України на підтвердження того, що на транспортному засобі позивача встановлено тахограф, відповідачем суду не надано.

Посилання представника відповідача на не оформлення документа, який би підтверджував факт оплати послуг з перевезення та перерахування цих коштів до початку здійснення поїздки замовником послуг на відповідний рахунок виконавця послуг, як на обставину,що вказує на порушення, допущене позивачем, судом не приймається до уваги, з огляду наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.1997 № 176 затверджено Правила надання послуг пасажирського автомобільного транспорту (далі - Правила № 176), які визначають порядок здійснення перевезень пасажирів та їх багажу автобусами, таксі, легковими автомобілями на замовлення, а також обслуговування пасажирів на автостанціях і є обов'язковими для виконання організаторами регулярних перевезень, замовниками транспортних послуг (далі - замовники послуг), автомобільними перевізниками, автомобільними самозайнятими перевізниками, персоналом автомобільного транспорту, автостанціями та пасажирами.

Згідно з пунктом 55 Правил № 176 замовлення юридичною або фізичною особою автобуса для нерегулярних перевезень здійснюється шляхом укладення з перевізником письмового договору про замовлення транспортного засобу.

Типову форму договору про здійснення нерегулярних перевезень затверджує Мінінфраструктури.

Наказом Міністерства інфраструктури України від 20 червня 2012 року № 331, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 09 липня 2012 року за № 1130/21442, на виконання пункту 56 Правил № 176 затверджено Типову форму договору про здійснення нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом на внутрішньообласних маршрутах протяжністю понад 50 км та міжобласних маршрутах (далі Типова форма договору).

Пунктом 3.3 Типової форми договору визначено, що перевізник, зокрема: готує Інформаційний лист (на кожний автобус); перед початком виконання перевезень пасажирів завчасно подає факсограмою, на електронну адресу або нарочно копію Інформаційного листа за формою, наведеною в додатку до Типової форми договору про здійснення нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом на внутрішньообласних маршрутах протяжністю понад 50 км та міжобласних маршрутах, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 20 червня 2012 року № 331, відповідному територіальному органу Державної служби України з безпеки на транспорті за місцем проведення державної реєстрації Перевізника та отримує реєстраційний номер Інформаційного листа, який проставляється в Інформаційному листі.

Статтею 39 Закону України "Про автомобільний транспорт" однією з умов перевезення пасажирів при здійсненні нерегулярних пасажирських перевезень визначено наявність у водія документа про оплату вартості послуг.

Розділ IV "Порядок проведення розрахунків" Типової форми договору про здійснення нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом на внутрішньообласних маршрутах протяжністю понад 50 км та міжобласних маршрутах, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 20.06.2012 року №331, передбачає, що розрахунки Замовника з Перевізником за перевезення організованої групи пасажирів та їх багажу здійснюються відповідно до вимог цивільного законодавства України шляхом перерахування грошових коштів Замовником на поточний рахунок Перевізника. Розмір плати за цим Договором визначається шляхом погодження Сторонами калькуляції, що є невід'ємною частиною цього Договору.

Отже, законодавством визначено, що при наданні послуг з нерегулярних пасажирських перевезень на внутрішньообласних маршрутах протяжністю понад 50 км та міжобласних маршрутах оплата послуг з перевезення повинна здійснюватись до надання самої послуги у безготівковій формі шляхом перерахування замовником грошових коштів на банківський рахунок перевізника. При здійсненні перевезення водій повинен мати документ про перерахування коштів замовником до початку здійснення поїздки.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 30.07.2018 при здійсненні перевезення пасажирів у нерегулярному режимі організації перевезення у водія автобуса були наявні: типова форма договору від 27.07.2018, інформаційний лист щодо здійснення нерегулярних перевезень пасажирів №6254 та документ, що посвідчує оплату замовником транспортних послуг (квитанція від 30.07.2018 №019854).

При цьому, суд зазначає, що оспорюване рішення на цих підставах не ґрунтувалось.

Крім того, зі змісту акту перевірки та відзиву на позовну заяву вбачається, що рейдова перевірка транспортного засобу марки MERSEDES BENZ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1, під керуванням водія ОСОБА_2.

Однак, позивачем прийнято на роботу за основним місцем роботи за посадою водій автобуса ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується трудовою книжкою серії НОМЕР_4 від 06.01.2003, копія якої наявна в матеріалах справи.

Відтак застосування штрафу до ОСОБА_1 за порушення законодавства про автомобільний транспорт на підставі статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" є безпідставним.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 27.08.2018 №059364, якою застосовано штраф до ОСОБА_1, прийнято відповідачем необґрунтовано, без урахування усіх обставин, які мали значення для прийняття такого рішення, чим порушено права позивача.

Отже, постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу від 27.08.2018 №059364 підлягає визнанню протиправною та скасуванню, а позов підлягає задоволенню.

За приписами частини 1 статті 139 Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_1 при поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн і суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, сума судових витрат, яка підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області складає 704,80 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) до Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області (вул. Європейська, 189-а, м. Полтава, 36008) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області від 27 серпня 2018 року № 059364 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області (вул. Європейська, 189-а, м. Полтава, 36008) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 704,80 грн (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.Ю. Алєксєєва