Справа № 554/910/18
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2018-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2018 р. м. ХарківСправа № 554/910/18

Харківський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Яковенка М.М.

суддів: Лях О.П. , Старосуда М.І.

при секретарі судового засідання Жданюк Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 23 березня 2018 року (головуючий І інстанції: Микитенко В.М.,) по справі № 554/910/18 за позовом ОСОБА_1 до Інспектора УПП в Полтавській області Степаненко Юлії Андріївни про визнання дій і постанови протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

09.02.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Октябрського районного суду м. Полтава із адміністративним позовом до інспектора УПП в Полтавській області Степаненко Ю.А. про визнання протиправними дій, а також визнання протиправною та скасування постанови БР №502504 від 26.01.2018 року про накладення адміністративного стягнення в сумі 425 грн. за ч.1 ст.126 КУпАП.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтава від 23 березня 2018 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії інспектора УПП в Полтавській області Степаненко Юлії Андріївни щодо перевірки 26.01.2018 року у ОСОБА_1 полісу обов'язкового страхування власників наземних транспортних засобів.

Постанову БР №502504 від 26.01.2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП визнано протиправною та скасовано, а провадження у справі закрито.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, пославшись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, яке прийняте з порушенням норм матеріального права, просив постанову суду першої інстанції скасувати, та прийняти нове рішення яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Апелянт наголошує на тому, що перевіривши за державним номером автомобіль через базу даних моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ), що даний транспортний засіб на дату винесення постанови не забезпечений полісом обов'язкового страхування цивільної правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, з урахуванням приписів ЗУ «Про національну поліцію» обґрунтовано зупинили позивача та попросили до перевірки документи, серед яких був відсутній відповідний страховий поліс.

З урахуванням приписів ч.4 ст.229, ч.3 ч.2 ст.313 КАС України, розгляд справи здійснювався за відсутності сторін, які були повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи належним чином, в зв'язку з чим, колегія суддів вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати. Неявка представників сторін, явка яких обов'язковою не визнавалась, з огляду на характер спору, не є перешкодою для вирішення справи за наявними у справі документами, наявність яких є достатньою для надання належної оцінки спірним правовідносинам та прийняття судового рішення. Від сторони апелянта надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутність, надати відеозапис фіксації правопорушення на запит суду апеляційної інстанції не мають можливості з огляду на строк зберігання.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції висновувався на тому, що перевіряти наявність чи відсутність полісу (сертифікату) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів має право посадова особа підрозділу Національної поліції, у випадках чітко передбачених законодавством, а саме при виявленні ознак правопорушення та при оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Здійснюючи апеляційний перегляд судового рішення та надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів погоджується з висновками суду першої з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, що відповідно до постанови серії БР № 502504 від 26.01.2018 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП за те, що вона 26.01.2018 року о 09.35 годин, керуючи автомобілем НОМЕР_1, у місті Полтава по вулиці Халтуріна не мала при собі полісу обов'язкового страхування, чим порушила п. 2.1 ПДР України, тобто скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП (а. с. 27).

Частина 1 ст.126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

П.2.1 «ґ» Правил дорожнього руху України зобов'язує водіїв механічних транспортних засобів мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з п.2.4 «а» Правил дорожнього руху України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотримання вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Статтею 35 Закону України «Про національну поліцію» установлено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, зокрема, якщо водій порушив Правила дорожнього руху (п. 1 ч. 1 ст. 35).

Поліцейський зобов'язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті (ч. 2 ст. 35).

Абзацом другим ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що водій зобов'язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме: у п. 21.2 ст. 21 цього Закону зазначається: контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідним підрозділом МВС України при складанні протоколів щодо порушень Правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод; та ст. 21.3, - при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Таким, чином нормами означених Законом та КУпАП передбачено, що з одного боку водій повинен мати при собі страховий поліс при використанні транспортного засобу, з іншого, контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів може здійснюватися відповідними підрозділами за наявності певних обставин, що надають право вимагати до перевірки поліс страхування.

Сам по собі факт відсутності страхового полісу у позивача на момент передвіки та винесення спірної постанови, останнім не спростовано. Положеннями ст..251 КУпАП, визначений перелік доказів, які враховуються при вирішенні питання щодо притягнення особи до відповідальності.

Колегія суддів звертає увагу, що ст. 77 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При розгляді та вирішенні справи, судом першої інстанції був досліджений відеозапис наданий відповідачем, який не містив жодних відомостей, які б давали підстави для зупинки та перевірки документів позивача. Про такі підстави відповідач не повідомив і суд.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на підстави звернення з позовом до суду, одним з доводів, було порушення з боку відповідача права позивача на належний розгляд її справи та прийняття рішення з можливістю приймати безпосередню участь у цьому процесі.

Як встановлено за спірною постановою від 26.01.2018 року, позивач не погоджувалась із її зупиненням, про не повідомлення про такі причини, та з правами ОСОБА_1 була ознайомлена лише після винесення постанови. Зазначене ОСОБА_1 власноруч зафіксувала на оскаржуваній нею постанові.

Для додаткової перевірки зазначених обставин та внаслідок відсутності в матеріалах справи доданого до відзиву на адміністративний позов відеозапису, судом апеляційної інстанції від сторони відповідача було витребувано в якості доказу відеозапис фіксації та оформлення процесу правопорушення.

Стороною відповідача було повідомлено про відсутність можливості надання такого відеозапису, з огляду на сплив строків зберігання.

Частина 3 статті 258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Колегія суддів, з огляду на наявні у справі матеріали справи, вважає, що стороною відповідача не надано належних та допустимих доказів та перед судом не доведено, що розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності проводився з дотримання норм передбачених ст. 268, 280 КУПАП, а саме взагалі не надано доказів роз'яснення прав та обов'язків такій особі, дотримання з боку Відповідача-інспектора принципу права на захист для позивача, відібрання пояснень у останнього, з'ясування чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність та фіксування такого в постанові про притягнення.

Такі невідповідності з боку відповідача, вказують на порушення прав позивача, що вказують на протиправність дій, які не може створювати та не породжує законних юридичних наслідків у вигляді прийняття оскаржуваної постанови.

Таким чином, з урахуванням досліджених обставин справи судом першої інстанції та не встановлення законності підстав вимоги для зупинки та перевірки документів, не надання до суду апеляційної інстанції доказів порядку оформлення постанови у справі про адмінправопорушення з метою спростування позиції позивача щодо порушення її права на належний та безсторонній розгляд її справи, колегія судів приходить до висновку, що відповідачем не доведена правомірність вчинених дій та як наслідок прийняття спірної постанови, яку не можна вважати, як таку, що прийнята у належний спосіб та порядок встановлений законом, з дотриманням прав особи, яка притягалась до адмін..відповідальності.

За таких обставин, колегія суддів вважає приходить до висновку про правомірність задоволення позовних вимог судом першої інстанції.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті заявлених в межах доводів апеляційної скарги.

Рішення суду не може бути скасовано з формальних підстав. Жодні доводи апеляційної скарги, не спростовують законність прийнятого судом першої інстанції рішення в межах заявлених вимог. Таким чином, судова колегія залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 23, 31, 33, 90, 268, 271, 272, 286, 292, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 23 березня 2018 року по справі № 554/910/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справи визначеної статтею 286 КАС України, відповідно до ст. 272 цього Кодексу набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя (підпис)М.М. Яковенко
Судді(підпис) (підпис) О.П. Лях М.І. Старосуд