Справа № 463/4910/18
Суддя: Гирич С. В.
Дата ухвалення: 2018-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 463/4910/18
Провадження № 2-а/463/249/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Гирич С. В.

з участю секретаря судового засідання Попович Х.І.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області, ОСОБА_3 патрульної поліції, третьої особи інспектора патрульної поліції ОСОБА_4 про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду із позовом про скасування постанови серії ЕАВ № 524920 від 08.08.2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Адміністративний позов мотивує тим, що 08 серпня 2018 року приблизно о 21 год.40 хв. він був зупинений на автотрасі Київ-Чоп в районі села Угерсько поліцейським ОСОБА_4 Після зупинки транспортного транспорту, інспектор повідомив, що він порушив ПДР і здійснив обгін транспортного засобу ближче ніж за 50м до пішохідного переходу, а тому виніс вказану постанову і наклав на нього штраф у розмірі 425 грн. Окрім того, за твердженням поліцейського, вказане порушення було вчинено ним декілька кілометрів назад і саме він, поліцейський, рухався на службовому автомобілі та бачив вказане порушення. При цьому інспектор відмовився надати докази порушення ПДР, а навпаки звелів йому подати докази своєї невинуватості і довести, що правила дорожнього руху не порушував. Таким чином, інспектор не зясував чи було вчинене правопорушення,чи винна особа у його вчиненні, не дослідив докази, які доводять вину, не виконав інші вимоги ст. 245 КУпАП України. А тому, вважає постанову протиправною і просить скасувати .

Ухвалою суду від 04.10.2018 року відкрито спрощене позовне провадження у адміністративній справі та надано відповідачу десятиденний термін на надання відзиву на позов. Проте, отримавши копію з додатками Управління патрульної поліції у Львівській області та третя особа 11.10.2018 року, а 22.10.2018 року відповідач ОСОБА_3 патрульної поліції, вони суду такий у визначені строки не представили. Свою позицію з приводу позову не висловили.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просять позов задоволити.

Відповідачі та третя особа в судові засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причин неявки не повідомили, заяви про відкладення розгляду справи не подали, на адресу суду відзив на позов не скерували.

А тому суд вважає за можливе здійснити розгляд справи у відсутності відповідачів та третьої особи та постановити рішення на підставі наявних доказів.

Дослідивши зібрані докази та зясувавши обставини справи, суд приходить до наступного.

Постановою серії ЕАВ № 524920 від 08.08.2018 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки він 08 серпня 2018 року приблизно о 21 год.40 хв. на автотрасі Київ-Чом порушив ПДР і здійснив обгін транспортного засобу ближче ніж за 50 м до пішохідного переходу, та накладено стягнення - штраф у розмірі 425 грн.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.70 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд вважає, що вимоги позивача є підставними виходячи із наступних обставин.

У справах за позовом фізичної особи щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності на суб'єкта владних повноважень в силу приписів статті 71 КАС України покладається обов'язок доказування правомірності своїх дій у разі, якщо останній заперечує проти позову.

Як вбачається із адміністративного позову, позивач зазначає, що порушення правил дорожнього руху не вчиняв, працівник поліції зупинив його автомобіль через декілька кілометрів після ніби-то вчиненого правопорушення, жодних доказів на підтвердження скоєння такого не надав. Окрім того, позивач посилається на те, що відповідачем також було порушено процедуру розгляду справи, визначеної положеннями ст.ст. 245, 268 КУпАП, зокрема не повідомлено права, не було повно, всебічно і обєктивно зясовано обставини справи, не були досліджені докази, які доводять його вину, не досліджено його пояснення на предмет допустимості і належності доказів.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до положень ч.6 ст.258 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається із копії постанови, що надана суду позивачем, даних про долучення будь-яких доказів вчинення правопорушення до постанови немає, як і відмітки про отримання чи відмову від отримання копії постанови.

Суд вважає, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Разом з тим, доказів фіксації такого немає.

Окрім цього, всупереч обовязку доказування правомірності свого рішення, відповідачем не представлено жодних доказів вчинення особою правопорушення, не спростовано доводи з приводу порушення процедури розгляду справи. Також жодним чином не спростовано доводи позивача з приводу недотриманням відповідачем вимог, передбачених положеннями 280 КУпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення. Постанова не може бути доказом вчинення правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб'єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

А тому, суд вважає, що в цій частині позов є підставним, а тому його слід задоволити та скасувати постанову серії ЕАВ №524920 від 08.08.2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 94, 241-246, 286 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області, ОСОБА_3 патрульної поліції, третьої особи інспектора патрульної поліції ОСОБА_4 про скасування постанови - задоволити.

Скасувати постанову серії ЕАВ №524920 від 08.08.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в порядку, передбаченому ст. 297 КАС України, з врахування особливостей, передбачених ч.6 ст.286 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Гирич С. В.