Справа № 558/589/18
Суддя: Феха Т.С.
Дата ухвалення: 2018-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 558/589/18
номер провадження 2-а/558/13/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2018 року смт. Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово Феха Т.С., при секретарі Ковальській Л.С., з участю позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до начальника СРПП № 2 Млинівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області капітана поліції Петренка Максима Ярославовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Демидівського районного суду Рівненської області з адміністративним позовом до відповідача начальника СРПП № 2 Млинівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області капітана поліції Петренка Максима Ярославовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Під час розгляду справи позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав та пояснив, що 7 вересня 2018 року відносно нього начальником СРПП № 2 Млинівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області капітаном поліції Петренком М.Я. було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), згідно якої зазначається про те, що він в цей же день, 7 вересня 2018 року, на автодорозі Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече, керував автомобілем марки «Renault Kangoo» реєстраційний номер НОМЕР_1 та порушив правила обгону - здійснив обгін транспортного засобу на перехресті, чим порушив вимоги п. 14.6 (а) Правил дорожнього руху. Відносно нього було застосовано адміністративне стягнення - 425,00 гривень штрафу.

З вказаною постановою не погоджується, вважає її протиправною, оскільки в той день дійсно керував автомобілем на автодорозі Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече. В той час зустрічних автомобілів на дорозі не було, а попереду його автомобіля, зі швидкістю 45-50 км/год, їхав патрульний автомобіль Національної поліції України. Оскільки автомобілем він їхав поза межами населеного пункту, де дозволено їхати з більшою швидкістю, а дорожня обстановка дозволяла йому здійснити обгін автомобіля з дотриманням Правил дорожнього руху, він здійснив обгін службового автомобіля поліцейських. Однак, після того як він здійснив маневр обгону, на автомобілі поліцейських увімкнулися проблискові маячки, що вказували на необхідність зупинки. Коли він зупинився, до нього підійшов поліцейський та повідомив, що він порушив Правила дорожнього руху та здійснив обгін на перехресті. Після чого, начальником СРПП № 2 Млинівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області капітаном поліції Петренком М.Я. відносно нього було складено постанову якою накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 гривень.

З вказаною постановою він не погоджується, оскільки вважає, що керував автомобілем з дотриманням Правил дорожнього руху. Так, перед початком обгону зустрічних транспортних засобів на дорозі не було. Дорожня розмітка та дорожні знаки дозволяли йому здійснити обгін. Обігнавши автомобіль, коли він закінчував маневр обгону та повертався у свою смугу руху, то побачив, що до головної дороги прилягає другорядна ґрунтова дорога чи з'їзд. Однак, дорожніх знаків, що попереджали б про наявність перехрестя на дорозі не було. Розпочавши обгін з дотриманням усіх Правил дорожнього руху та рухаючись автомобілем по головній дорозі, вважає, що мав право завершити маневр обгону за декілька метрів від Т-подібного нерегульованого перехрестя. При здійсненні обгону ним не було створено жодних перешкод іншим учасникам дорожнього руху.

Постанову начальника СРПП № 2 Млинівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області капітана поліції Петренка М.Я. вважає протиправною, оскільки, не дивлячись на його заперечення вини, при складенні відносно нього постанови, Петренком М.Я. не було взято до уваги його пояснення та не надано жодних доказів, що підтверджували б вчинення ним будь-якого порушення Правил дорожнього руху. Начальником СРПП № 2 Млинівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області капітаном поліції Петренком М.Я. не було складено відносно нього протокол, не роз'яснено його права, що вважає грубим порушенням. Відповідачем не було надано йому доказів вчинення порушення Правил дорожнього руху.

З вказаних підстав позивач ОСОБА_2 просив скасувати постанову серії ДПО18 № 808402 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі від 7 вересня 2018 року про накладення на нього, ОСОБА_2, адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, як протиправну.

Відповідач - начальник СРПП № 2 Млинівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області капітан поліції Петренко М.Я., як суб'єкт владних повноважень, в судове засідання повторно не з'явився, про причини неприбуття в судове засідання не повідомив, відзиву на адміністративний позов до суду не подавав.

Відповідно до правил ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч. 4 ст. 159 КАС України неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Повно і всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази по справі за внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 7 вересня 2018 року начальником СРПП № 2 Млинівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області капітаном поліції Петренком М.Я. прийнято постанову серії ДПО18 № 808402 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425,00 гривень, а саме: за порушення вимог п. 14.6 а Правил дорожнього руху, оскільки він 7 вересня 2018 року на автодорозі Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече керував автомобілем марки «Renault Kangoo» реєстраційний номер НОМЕР_1 та порушив правила обгону - здійснив обгін транспортного засобу на перехресті (а.с. 6).

Ч. 1 ст. 5 КАС України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Згідно положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Пунктом 9 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засоби фото-, і кінозйомки, відеозапису.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, відеозапис події, фото, пояснення свідків тощо. Сам по собі опис адміністративного правопорушення у постанові про накладення адміністративного стягнення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб'єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

В іншому випадку, є підстави вважати, що застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується також на правових висновках, які зробив Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачем не було подано відзиву на позовну заяву позивача, не представлено суду доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення.

Положення ч. 3 ст. 62 Конституції України визначають, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню; відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено у передбаченому законом порядку правомірності винесення оскаржуваної постанови та наявності в діях ОСОБА_2 порушення, за яке передбачена відповідальність ч. 2 ст.122 КУпАП.

В порушення вимог ст. 245, ст. 280 КАС України, при розгляді справи відносно ОСОБА_2 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, начальником СРПП № 2 Млинівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області капітаном поліції Петренком М.Я. не всебічно та неповно з'ясовано обставини справи; не допитано очевидців події та в матеріалах справи відсутні докази про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2, відсутня схема обгону.

Відповідно до п. 14.6 а Правил дорожнього руху обгін заборон ено на перехресті.

П. 1.10 Правил дорожнього руху визначає, що обгін - це випередження одного або кількох транспортних засобів, пов'язане з виїздом на смугу зустрічного руху.

Згідно з п. 1.10 Правил дорожнього руху, перехрестя є місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.

Із наданих позивачем до суду та досліджених в судовому засіданні фотознімків частини дороги, де позивачем було здійснено обгін (а.с. 5), судом встановлено, що дорожня розмітка та дорожні знаки не забороняли здійснення обгону на такій частині дороги.

Вказані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами та не спростовані відповідачем (а.с. 5).

Разом з тим, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, - здійснення обгону на перехресті, спростовується дослідженими доказами по справі, зазначеними положеннями Правил дорожнього руху, а тому постанова від 7 вересня 2018 року щодо ОСОБА_2 підлягає скасуванню, оскільки прийнята без достатнього обґрунтування (належних доказів), що підтверджували б вчинення адміністративного правопорушення.

У своїй позовній заяві позивач ОСОБА_2 посилався на Загальні положення Правил дорожнього руху, положення ст.ст. 283, 288, 289 КУпАП, які обґрунтовано підлягають застосуванню при вирішенні спору між сторонами.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням вказаних обставини справи та наведених правових норм, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача - скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття справи.

Керуючись ст.ст. 241-246, 255, 286 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовільнити.

Постанову серії ДПО18 № 808402 від 7 вересня 2018 року начальника СРПП № 2 Млинівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області капітана поліції Петренка Максима Ярославовича (адреса: смт. Млинів, вулиця Поліщука, 2а, Рівненської області) про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (жителя АДРЕСА_1) за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425,00 гривень скасувати, а провадження у вказаній справі - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.С. Феха.

Повний текст рішення складено 8 листопада 2018 року.