Справа № 810/373/18
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2018-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2018 року № 810/373/18

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Щавінського В.Р., при секретарі судового засідання Мілієнко О.М., за участю представника відповідача - Федотової К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_2) з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Київській області), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.10.2017 № , яким до ФОП ОСОБА_2 за порушення вимог ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 застосовано штрафні санкції в сумі 69 875,02 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.10.2017 № , яким до ФОП ОСОБА_2 за порушення вимог п. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 застосовано штрафні санкції в сумі 1 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що на підставі Свідоцтва про державну реєстрацію ФОП від 11.04.2009, юридична адреса: АДРЕСА_1, здійснює підприємницьку діяльність за КВЕД: вирощування інших багаторічних культур (основний); лісозаготівлі; виробництво хліба та хлібобулочних виробів; виробництво борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок нетривалого зберігання; лісопильне та стругальне виробництво; діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; оптова торгівля м'ясом і м'ясними продуктами; оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; неспеціалізована оптова торгівля; роздрібна торгівля хлібобулочними виробами, борошняними та цукровими кондитерськими виробами в спеціалізованих магазинах; транспортне оброблення вантажів; надання інших інформаційних послуг; діяльність у сфері бухгалтерського обліку й аудиту, консультування з питань оподаткування; консультування з питань комерційної діяльності й керування.

Вказує, що підставою для застосування фінансових санкцій став Акт перевірки № 2463/1000/14/НОМЕР_3 від 25.09.2017, з тексту якого він дізнався, що посадовими особами відповідача було здійснено фактичну перевірку торгівельного павільйону «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_2, навпроти підземного переходу, та встановлено реалізацію гр. ОСОБА_3 алкогольних напоїв з порушенням вимог нормативно-правових актів, які регламентують певні види діяльності та взаємовідносини.

Позивач вказує, що даний торгівельний павільйон на праві власності йому не належить та не належав, ні особисто, ні через найманих працівників ФОП ОСОБА_2 не здійснювалась реалізація тютюнових та алкогольних виробів, будь-яких ліцензій та дозволів на здійснення вказаної діяльності отримано не було, РРО в податковому органі не зареєстровано.

Позивач зазначає, що направлення на проведення перевірки ФОП ОСОБА_2 до початку її проведення вручено не було, в момент проведення перевірки він присутнім не був, до посадових осіб контролюючих органів не викликався, службове посвідчення жодна посадова особа не пред'явила, отже, на думку позивача, права на проведення перевірки у відповідача не виникло.

Крім того, у своєму позові позивач посилається на висновки Ірпінського міського суду Київської області, викладені у постанові про адміністративне правопорушення від 09.02.2018 у справі № 367/7545/17, відповідно до яких провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 155 та ч. 1 ст. 164 КУпАП, закрито за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Позивач вважає, що спірні податкові повідомлення-рішення прийняті протиправно, без з'ясування обставин проведеної перевірки та особи, яка дійсно здійснювала господарську діяльність за місцем перевірки, а відтак дані рішення підлягають визнанню протиправними та підлягають скасуванню.

Представник відповідача ГУ ДФС у Київській області у відзиві на позовну заяву від 19.03.2018 позовні вимоги не визнав. Зазначив, що на момент фактичної перевірки у торгівельному павільйоні «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою АДРЕСА_2, навпроти підземного переходу, суб'єкта господарської діяльності ФОП ОСОБА_2, здійснювалась торгівля алкогольними напоями пивом, сидром без наявності відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі такими напоями. В ході перевірки було виявлено накладні на поставку алкогольної продукції на ім'я ФОП ОСОБА_2. Також при реалізації пива продавцем ОСОБА_3 реєстратор розрахункових операцій, розрахункова книжка, книга обліку розрахункових операцій не застосовувалася, розрахунковий документ не друкувався, не виписувався та не видавався. Крім того, вказав, що документи щодо підтвердження трудових відносин між продавцем ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2 на момент перевірки були відсутні. Вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є правомірними та такими, що відповідають нормам чинного законодавства, просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29.01.2018 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.02.2018 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.07.2018 застосовано привід свідка - ОСОБА_3.

Окремою ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31.07.2018 зобов'язано Головне управління Національної поліції у Київській області та Київське обласне управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України забезпечити явку свідка ОСОБА_4.

Позивач явку свого представника у судове засідання, призначене на 06.11.2018, не забезпечив. Разом з цим, 26.09.2018 через канцелярію суду представником позивача було подано клопотання про розгляд справи за наявними матеріалами у справі та за відсутності позивача.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, підтримав доводи, викладені у відзиві на позов, просив відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення представників сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа-підприємець (ІПН НОМЕР_3) та як платник податків, зборів та обов'язкових платежів перебуває на податковому обліку в Ірпінському відділенні Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області.

Основним видом діяльності позивача за КВЕД є: вирощування інших багаторічних культур (основний); лісозаготівлі; виробництво хліба та хлібобулочних виробів; виробництво борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок нетривалого зберігання; лісопильне та стругальне виробництво; діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; оптова торгівля м'ясом і м'ясними продуктами; оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; неспеціалізована оптова торгівля; роздрібна торгівля хлібобулочними виробами, борошняними та цукровими кондитерськими виробами в спеціалізованих магазинах; транспортне оброблення вантажів; надання інших інформаційних послуг; діяльність у сфері бухгалтерського обліку й аудиту, консультування з питань оподаткування; консультування з питань комерційної діяльності й керування.

25.09.2018 на підставі наказу від 31.08.2017 № 1564 та направлення від 25.09.2017 № 5223 ГУ ДФС у Київській області проведено фактичну перевірку торгівельного павільйону «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_2, навпроти підземного переходу, з питань дотримання вимог Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, Законів України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», постанови Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні».

За результатами фактичної перевірки складено Акт № 2463/1000/14/НОМЕР_3 від 25.09.2017.

Перевіркою встановлено факт реалізації алкогольних напоїв (пива, сидру) без наявності відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі такими напоями, чим порушено вимоги ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Також перевіркою встановлено, що під час реалізації алкогольного напою пива «Hаineken» 0,5л. за ціною 27,00 грн. у торгівельному павільйоні «ІНФОРМАЦІЯ_1» продавцем ОСОБА_3 фіскальний чек або інший розрахунковий документ не роздруковувався та не видавався, чим порушено вимоги п.1, 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

На підставі Акту перевірки № 2463/1000/14/НОМЕР_3 від 25.09.2017 ГУ ДФС у Київській області прийнято податкові повідомлення-рішення: № від 05.10.2017, яким до суб'єкта господарювання ФОП ОСОБА_2 застосовано штрафні (фінансові) санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну в сумі 69 875,02 грн., та № від 05.10.2017, яким до ФОП ОСОБА_2 за порушення законодавства у сфері застосування реєстраторів розрахункових операцій застосовано штрафні санкції в сумі 1 грн.

Не погодившись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями посадових осіб ГУ ДФС у Київській області, позивач звернувся до суду з даним повозом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19.12.1995 (далі - Закону України №481/95-ВР) імпорт, експорт і оптова торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами можуть здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензій. Роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій. Суб'єкти господарювання, які отримали ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, мають право продавати сидр та перрі (без додання спирту) без отримання окремої ліцензії на право роздрібної торгівлі цими алкогольними напоями. При цьому плата за ліцензію на роздрібну торгівлю сидром та перрі (без додання спирту) становить 780 гривень на кожне місце торгівлі незалежно від його територіального розташування.

За визначеннями, що містяться у ст. 1 Закону України №481/95-ВР, роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування; місце торгівлі - місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів та пива - без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, - торговельною площею не менше 20 кв. метрів, обладнане реєстраторами розрахункових операцій (незалежно від їх кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів.

Перевіркою встановлено факт реалізації в торгівельному павільйоні «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_2, навпроти підземного переходу, алкогольних напоїв (пива, сидру) за відсутності діючої ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Крім того, перевіркою встановлено, що в павільйоні «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_2, навпроти підземного переходу, на момент перевірки було розміщено у холодильному обладнанні під реалізацію алкогольну продукцію на загальну вартість 6749,00 грн. Станом на час проведення перевірки зазначений торгівельний павільйон як місце зберігання алкогольних напоїв не внесено до Єдиного державного реєстру місць зберігання алкогольних напоїв.

Також перевіркою встановлено, що особа, яка здійснювала розрахункові операції гр. ОСОБА_3 отримала копію наказу про проведення фактичної перевірки та відмовилась від підпису у направленні на перевірку.

Вказані обставини підтверджуються Актом перевірки № 2463/1000/14/НОМЕР_3 від 25.09.2017 та матеріалами фотофіксації.

В матеріалах справи є письмові пояснення гр. ОСОБА_3 від 25.09.2017 з підписом останньої, які є додатком до Акту перевірки № 2463/1000/14/НОМЕР_3 від 25.09.2017, з яких вбачається, що ОСОБА_3 у торгівельному павільйоні «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_2, навпроти підземного переходу, на постійній основі не працює, прийшла за проханням ОСОБА_2 для випічки виробів, та за проханням споживача здійснила продаж пляшки пива «Hаineken» 0,5 л. за ціною 27,00 грн.

Водночас, обґрунтовуючи відсутність факту продажу алкогольних напоїв без відповідного діючого дозволу саме ФОП ОСОБА_2, позивач посилається на те, що ліцензій на реалізацію будь-яких алкогольних та тютюнових виробів не отримував, оскільки цей різновид господарської діяльності не здійснює.

Вказані доводи позивача спростовуються Актом перевірки № 2463/1000/14/НОМЕР_3 від 25.09.2017 та матеріалами фотофіксації, з яких вбачається, що в ході перевірки в торгівельному павільйоні «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_2, навпроти підземного переходу, було виявлено накладні на поставку алкогольної продукції на загальну суму 26437,51 грн., виписані на ім'я суб'єкта господарювання ФОП ОСОБА_2, а також холодильне обладнання, в якому розміщувалась алкогольна продукція для подальшої реалізації.

При цьому, відповідно до ст. 1 Закону України №481/95-ВР місце торгівлі - місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів та пива - без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, - торговельною площею не менше 20 кв. метрів, обладнане реєстраторами розрахункових операцій (незалежно від їх кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР місце проведення розрахунків - місце, де здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари (надані послуги) та зберігаються отримані за реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо оплачених товарів (послуг) із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо.

Суд критично оцінює посилання позивача про неможливість реалізації алкогольної продукції у торгівельному павільйоні «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_2, навпроти підземного переходу, оскільки вказаний торговий павільйон не належить ФОП ОСОБА_2, договорів оренди між Ірпінською міською радою та ФОП ОСОБА_2 не укладалось, входячи з наступного.

Допитані як свідки головні державні ревізори ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_5 та ОСОБА_6, у судовому засіданні 11.05.2018 надали пояснення, що 25.09.2017 на підставі направлення та наказу ГУ ДФС України в Київській області здійснювали фактичну перевірку торгівельного павільйону «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_2, навпроти підземного переходу. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суду пояснили, що дана торгівельна мережа не є стаціонарною, а є пересувним павільйоном на колесах. На момент перевірки у вказаному пересувному торгівельному пункті у куточку споживача було розміщено Свідоцтво про державну реєстрацію № 792793 від 10.04.2009, видане виконавчим комітетом Ірпінської міської ради Київської області на ім'я ФОП ОСОБА_2. При перевірці суб'єкт господарювання ОСОБА_2 присутнім не був, розрахункові операції фактично проводила громадянка ОСОБА_3, яку було ознайомлено з направленням на перевірку та наказом, однак остання від підпису в направленні відмовилась, пояснюючи це тим, що керівництвом їй заборонено підписувати та отримувати будь-які документи. ОСОБА_3 перевіряючим пояснила, що у трудових відносинах з ОСОБА_2 не перебуває, а лише в цей день підмінила продавця, працюючого у торгівельному павільйоні на постійній основі. Підтвердили, що письмові пояснення гр. ОСОБА_3 від 25.09.2017, які додані до Акту перевірки, написані та підписані останньою власноручно.

Також свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили факт наявності на момент перевірки в торгівельному павільйоні «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_2, навпроти підземного переходу, накладних на поставку алкогольної продукції на загальну суму 26437,51 грн., виписаних на ім'я суб'єкта господарювання ФОП ОСОБА_2, та холодильного обладнання, в якому розміщувалась алкогольна продукція для подальшої реалізації.

В обґрунтування своєї позиції позивач також посилається на постанову про адміністративне правопорушення Ірпінського міського районного суду Київської області від 09.02.2018 у справі № 367/7545/17, відповідно до якої провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 155 та ч. 1 ст. 164 КУпАП закрито за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Разом з постановою Ірпінського міського районного суду Київської області від 09.02.2018 у справі № 367/7545/17 про закриття провадження відносно ОСОБА_2 представником позивача надано копію технічного аудіозапису судового засідання та копію стенограми даного аудіозапису про допит в якості свідка гр. ОСОБА_3, яка на питання судді Ірпінського міського районного суду Київської області пояснила, що з ОСОБА_2 не знайома, в торгівельному павільйоні «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_2, навпроти підземного переходу, ніколи не працювала, письмових пояснень податковим ревізорам 25.09.2017 не надавала та не підписувала.

Водночас представником ГУ ДФС у Київській області надані додаткові письмові пояснення від 26.09.2018, в яких зазначено, що під час розгляду Ірпінським міським судом Київської області справи про адміністративне правопорушення № 367/7545/17 відносно ОСОБА_2 представники ГУ ДФС у Київській області допитані не були, про судові засідання ГУ ДФС у Київській області належним чином не повідомлялись. На підтвердження вказаних доводів представником ГУ ДФС у Київській області надано копії вхідної кореспонденції ГУ ДФС у Київській області та копію листа, адресованого Ірпінському міському суду Київської області від 11.01.2018, в якому Ірпінський міський суд Київської області повідомлено про те, що ДФС у Київській області у разі необхідності з метою об'єктивного та всебічного обґрунтування обставин, викладених в Акті перевірки № 2463/1000/14/НОМЕР_3 від 25.09.2017, забезпечить явку ревізорів, які проводили дану перевірку.

У судовому засіданні 27.09.2018 допитаний як свідок працівник органів Національної поліції ОСОБА_4, яким було складено протокол про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 155, ч. 1 ст. 164 КУпАП, також підтвердив, що 25.09.2018 при перевірці пересувного торгівельного павільйону «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_2, навпроти підземного переходу, розрахункові операції фактично проводила громадянка ОСОБА_3 Свідок ОСОБА_4 підтвердив, що даний торгівельний павільйон був не стаціонарний, а на платформі з колесами. Ним особисто було оглянуто накладні на поставку алкогольної продукції, виписані на ім'я суб'єкта господарювання ФОП ОСОБА_2, та встановлене холодильне обладнання, в якому розміщувалась алкогольна продукція для подальшої реалізації. При розгляді Ірпінським міським судом Київської області справи про адміністративне правопорушення № 367/7545/17 відносно ОСОБА_2 ОСОБА_4 пояснень не надавав, оскільки в судове засідання не викликався.

На виклик суду як свідка для надання пояснень громадянка ОСОБА_3 неодноразово не з'являлась, хоча належним чином повідомлялась про час, дату та місце проведення судового засідання у справі, ухвалу суду від 05.07.2018 про привід останньої не виконано.

Тому суд критично оцінює пояснення свідка ОСОБА_7, надані Ірпінському міському районному суду Київської області при розгляді справи про адміністративне правопорушення № 367/7545/17, оскільки надані ОСОБА_3 пояснення спростовуються поясненнями інших свідків: податкових ревізорів ОСОБА_5 та ОСОБА_6, працівника Національної поліції ОСОБА_4, а також спростовуються наданими відповідачем фотоматеріалами.

Другим порушенням, яке стало підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, є порушення ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 (далі - Закон України №265/95-ВР), а саме не роздрукування фіскального чеку або іншого розрахункового документу при здійсненні операції купівлі-продажу продукції.

Як вже було встановлено судом, під час реалізації алкогольного напою пива «Hаineken» 0,5л. за ціною 27,00 грн. у торгівельному павільйоні «ІНФОРМАЦІЯ_1» продавцем ОСОБА_3 фіскальний чек або інший розрахунковий документ не роздруковувався та не видавався.

Так, відповідно до п.1, 2, 4 ст. 3 Закону України №265/95-ВР суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов'язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції; у разі незастосування реєстраторів розрахункових операцій у випадках, визначених цим Законом, проводити розрахунки з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки з додержанням встановленого порядку їх ведення, крім випадків, коли ведеться облік через електронні системи прийняття ставок, що контролюються у режимі реального часу центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Згідно визначень, що містяться у ст. 2 Закону України №265/95-ВР, реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з купівлі-продажу іноземної валюти та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з приймання готівки для подальшого переказу. До реєстраторів розрахункових операцій відносяться: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, вбудований електронний контрольно-касовий реєстратор, комп'ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо; розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Матеріали справи не містять докази, які б свідчили про виконання позивачем як суб'єктом господарювання вказаних вимог.

Стосовно посилання позивача на порушення порядку проведення перевірки, а саме не надання наказу та направлень на проведення перевірки, суд вказує таке.

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: - направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; - копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу; - службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Разом з тим, судова практика у справах щодо оскарження наказів про призначення документальних виїзних та фактичних перевірок враховує правову позицію Верховного суду України, висловлену в постанові від 24.12.2010 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Foods and Goods L.T.D." до Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька, третя особа - Державна податкова адміністрація в Донецькій області, про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Зокрема, слід враховувати, що платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами.

Тобто, згідно з правовою позицією ВСУ, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Відповідно до положень ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а ч.2 ст.77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач, як суб'єкт владних повноважень, надав до суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, довів правомірність своїх рішень.

Водночас, докази подані позивачем, не підтверджують обставини, на які він посилається в обґрунтування позовних вимог та спростовані доводами відповідача.

Враховуючи викладені обставини справи та положення норм чинного законодавства, суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин суд вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 05.10.2017 № та № винесено правомірно, а тому підстави для їх скасування відсутні.

З огляду на зазначене та беручи до уваги достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що викладені у позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а його вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, а доказів понесення ним витрат, пов'язаних з розглядом справи суду не надано, судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Щавінський В.Р.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення- 12 листопада 2018 р.