Справа № 553/1666/18
Суддя: Крючко Н. І.
Дата ухвалення: 2018-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1666/18
Провадження № 2-а/553/105/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08.11.2018м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі :

головуючого судді Крючко Н.І.,

при секретарі - Камуз Я.М.,

розглянувши у загальному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №3 Диканського ВП Миргородського ВП ст. сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Поліцейського СРПП №3 Диканського ВП Миргородського ВП ст. сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому просив визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову серії НК № 239632 від 25.07.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КУпАп, адміністративну справу закрити в звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивачем вказувалось про те, що 25.07.2018 року відповідачем відносно позивача було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК№239632. Відповідно до даної постанови позивач був визнаний винним у здійсненні порушення передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, в даній постанові було вказано, про те, що позивач керував автомобілем НОМЕР_1, без переднього та заднього бампера, чим порушив п. 31.4 ОСОБА_3 дорожнього руху, в звязку з чим на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн., дану постанову позивач вважав незаконною, тому звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.

Поряд з цим, позивачем вказувалось про те, що відповідачем винесено оскаржувану постанову з порушенням вимог КУпАп, оскільки дане адміністративне правопорушення не було зафіксовано в автоматичному режимі працівник поліції, на думку позивач не мав права виносити постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому, позивач в позові вказував про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки в момент зупинки його транспортного засобу ВАЗ 21011, д.н.з. НОМЕР_2, він переміщався до майстра у смт. Диканька та на транспортному засобі були наявні передній та задній бампери, але при цьому були відсутні захисні пристрої, на що відповідачем не було звернуто уваги та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про день та час слухання справи був повідомлений належним чином.

Представник позивача адвокат ОСОБА_4 в судове засіданння не зявилась, але наддала на адресу суду заяву, в якій проохала проводити судовий розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач поліцейський СРПП №3 Диканського ВП Миргородського ВП ст. сержанта поліції ОСОБА_2 в судове засіданні не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про день та час слухання справи був повідомлений належним чином.

У відповідності до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому суд повинен трактувати усі сумніви у правомірності рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень на користь особи-позивача. Для позивача достатньо вказати на факт прийняття рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, якщо допустимі докази для цього недоступні. У свою чергу відповідач має довести факт прийняття такого рішення чи вчинення дії і їх правомірність, або ж спростувати цей факт і довести правомірність своєї бездіяльності. У разі невиконання цього обовязку адміністративний суд повинен задовольнити вимогу позивача і визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, на які вказував позивач. Єдиною умовою для цього є повідомлення позивачем мінімально достатньої інформації про такі рішення чи дії (Постанова Вищого адміністративного суду України від 13 вересня 2006 р. у справі № К-7375/06// Єдиний державний реєстр судових рішень № - 263872).

Частиною 8 ст. 262 КАС України визначено, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справ из повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення.

Суд дослідивши докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 25.07.2018 року відповідачем відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК№239632. Відповідно до даної постанови позивач був визнаний винним у здійсненні порушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, в даній постанові було вказано, про те, що позивач керував автомобілем НОМЕР_1, без переднього та заднього бампера, чим порушив п. 31.4 ОСОБА_3 дорожнього руху, в звязку з чим на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн..

ОСОБА_3 дорожнього руху у відповідності до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих ОСОБА_3. Особи, які порушують ці ОСОБА_3, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 1.9 ОСОБА_3 дорожнього руху України, що затверджені Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі - ОСОБА_3 дорожнього руху України) встановлено, що особи, які порушують ці ОСОБА_3, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до ч.1 статті 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Слід звернути увагу на те, що розгляду справ про адміністративні правопорушення, проводиться у відповідності до визначеного порядку, а саме у відповідності до ст.222 КУпАП до компетенції органів Національної поліції віднесено розгляд справ про адміністративні правопорушення, щодо порушень правил дорожнього руху.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015р. за №1395.

Згідно з п. 4 Розділу І вказаної інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

У відповідності до п. 1 розділу ІІІ Інструкції, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127,статтями 128,129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з п.9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Статтею ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 283 КУпАП визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній зокрема потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочиснтві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Матеріали справи свідчать про те, що 25 липня 2018 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн..

Підставою для винесення оскаржуваної постанови стало те, що позивач керував автомобілем НОМЕР_1 без переднього та заднього бампера, чим порушив п. 31.4 ОСОБА_3 дорожнього руху.

При цьому. Твердження позивача в момент складання оскаржуваної постанови про те, що передній та задній бампер присутній, при цьому на них відсутні захисні пристрої, в звязку з тим, що останній транспортував автомобіль для проведення ремонтх робіт, останній не прийняв до уваги.

Крім того, відповідно до ст.16 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що водій зобов'язаний, зокрема, перевірити перед вирушенням в дорогу технічний стан транспортного засобу та стежити за ним у дорозі, своєчасно подавати транспортний засіб, що підлягає обов'язковому технічному контролю, на такий контроль.

Враховуючи вказані вище норми, суд звертає увагу на те, що відповідачем не було встановлено обставини, що мають значення для справи, а саме чи дійсно позивач почав рух з несправними габаритними вогнями, оскільки з пояснень позивача вбачається, про справність перед початком руху освітлювальних приладів.

Окрім цього, слід вказати, що для підтвердження порушення позивачем пп. 31.4 ОСОБА_3 дорожнього руху України відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП, мав би надати відповідні докази.

Однак, матеріали справи не містять доказів на підтвердження встановлення відповідачем факту порушення позивачем ОСОБА_3 дорожнього руху. Крім того, розгляд справи про адміністративне правопорушення по суті не здійснювався.

З огляду на встановлені обставини справи та норми права, постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не можна розцінювати беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб'єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Матеріали справи не містять доказів, зокрема, відеозапису з нагрудної відеокамери відповідача на підтвердження дотримання визначеного чинним законодавством порядку з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення.

З огляду на викладене, суд зазначає, що встановлені обставини свідчать про порушення відповідачем норм чинного законодавства, та ставить під сумнів правомірність винесеної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідачем передчасно винесено постанову, оскільки не було встановлено обставини, що мають значення для справи та не наведено докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Таким чином, з огляду на встановлені вище обставини та фактичні дані, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст. ст.287, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 5, 8,9, 72 243, 262-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №3 Диканського ВП Миргородського ВП ст. сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Визнати дії поліцейського СРПП №3 Диканського ВП Миргородського ВП ст. сержанта поліції ОСОБА_2 протиправними та скасувати постанову серії НК № 239632 від 25.07.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КУпАп, адміністративну справу закрити в звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_5