Справа № 1840/3447/18
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2018-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2018 р. Справа № 1840/3447/18

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Павлічек В.О.,

розглянувши в приміщенні суду в м. Суми в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Північно - Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (далі по тексту - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправною відмову Північно-Східного міжрегіонального управління в питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції у відшкодуванні утриманої суми податку з вихідної допомоги при звільненні;

- зобов'язати Північно-Східне міжрегіональне управління в питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції відшкодувати ОСОБА_1 утриману суму податку з вихідної допомоги при звільненні в розмірі 7 437,44 грн.

Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що в липні 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою щодо виплати вихідної допомоги при звільненні за 11 повних календарних років вислуги в органах внутрішніх справ, згідно рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.03.2018 року по справі № 818/801/18 та грошової компенсації суми податку з доходів фізичних осіб та військового збору, проте листом від 10.08.2018 року відповідач відмовив у зазначеній компенсації, оскільки ОСОБА_1 на момент звернення був звільнений зі служби та втратив статус військовослужбовця.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

На виконання зазначеної ухвали відповідачем було подано відзив на позовну заяву, в якій проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в їх задоволенні, зокрема зазначивши, що Міжрегіональним управлінням за заявою ОСОБА_1 рішення суду було виконано. Платіжним дорученням № 312 від 08.08.2018р. на його картковий рахунок (зазначений в заяві) було перераховано суму в розмірі 704,80 грн. судового збору та платіжним дорученням № 68 від 08.08.2018р. було перераховано суму 30 703,30 грн. грошової допомоги при звільненні за 11 повних календарних років вислуги (з вирахуванням податку з доходів фізичних осіб 6 865,33 грн. та військового збору 572,11 грн.). Оскільки право на нарахування та виплату цієї грошової допомоги виникло лише після звільнення, коли особи вже не має статусу особи рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, то сума податку з доходів фізичних осіб не компенсується. Компенсація військового збору законодавством України не передбачена (а.с. 14-16).

В подальшому позивачем подано відповідь на позов, в якій зазначено, що на виплату одноразової грошової допомоги за 11 років служби в ОВС позивач набув права під час проходження служби та при звільненні з Державної кримінально-виконавчої служби, а те що звернення про грошову компенсацію було направлено до відповідача після звільнення, не залежало від волі ОСОБА_1, а від протиправних дій посадових осіб відповідача (а.с. 20-21).

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що наказом Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 27.10.2017 року № 293/ос-17, з 22.09.2017 року ОСОБА_1 було звільнено зі служби в органах Державної кримінально-виконавчої служби України за п. 2 ч. 1 ст. 77 (через хворобу).

В подальшому, рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 27.03.2018 року задоволено позовну заяву ОСОБА_1. Визнано протиправною відмову Північно - Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги за час служби в органах внутрішніх справ та зобов'язано Північно - Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції нарахувати і виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу за 11 повних календарних років вислуги (а.с. 8-10).

Як зазначено в позовній заяві, в липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Північно - Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції із заявою щодо виплати вихідної допомоги при звільненні за 11 повних календарних років вислуги за час служби в органах внутрішніх справ, судового збору згідно рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.03.2018 р. справа № 818/801/18 та грошової компенсації суми податку з доходів фізичних осіб, яку не було отримано під час отримання вихідної допомоги компенсації суми податку з доходів фізичних осіб.

Листом від 10.08.2018 року № 22-1317-18/Н-510 Північно - Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції повідомило ОСОБА_1, що платіжним дорученням від 08.08.2018 року № 68 на картковий рахунок позивача було перераховано 30 703,30 грн. грошової допомоги при звільненні за 11 повних календарних років вислуги (з вирахуванням податку з доходів фізичних осіб 6 865,33 грн. та військового збору 572,11 грн.) та відмовило у виплаті грошової компенсації суми податку з доходів фізичних осіб, оскільки на момент звернення із зазначеною заявою позивач вже був звільнений зі служби та втратив статус військовослужбовця (а.с. 7).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", який встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов'язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

При цьому, статтею 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до п. 168.5 ст. 168 Податкового кодексу України суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими, особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, у зв'язку з виконанням обов'язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

Дане положення податкового законодавства кореспондуються із положеннями Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями та особами рядового і начальницького складу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44.

Так, відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями та особами рядового і начальницького складу, грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв'язку з виконанням обов'язків під час проходження служби.

Пунктом 3 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями та особами рядового і начальницького складу передбачено, що виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв'язку з виконанням ними своїх обов'язків під час проходження служби, що пов'язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб.

Згідно із п. 4-5 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями та особами рядового і начальницького складу, виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.

Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

З огляду на вищевикладене суд доходить висновку, що військовослужбовцям, звільненим з військової служби гарантується право на виплату грошового забезпечення у розмірі та порядку, визначеному чинним законодавством, при цьому утримані з грошового забезпечення суми податку на доходи фізичних осіб мають компенсаторний характер та підлягають поверненню у розмірі, рівноцінному втратам доходів цієї категорії громадян, одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.

З матеріалів справи суд вбачає, що на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.03.2018 р. справа № 818/801/18, відповідачем платіжним дорученням від 08.08.2018 року № 68 на картковий рахунок позивача було перераховано 30 703,30 грн. грошової допомоги при звільненні за 11 повних календарних років вислуги (з вирахуванням податку з доходів фізичних осіб 6 865,33 грн. та військового збору 572,11 грн.). При цьому доказів виплати позивачу утриманої суми податку з доходів фізичних осіб з вихідної допомоги, відповідачем суду надано не було.

Посилання представника відповідача, що на час виплати грошової допомоги позивач не виконував обов'язки військової служби, тобто не мав статусу військовослужбовця, а відтак підстави для виплати грошової компенсації податку з доходів фізичних осіб відсутні, суд вважає безпідставними, оскільки право на виплату грошового забезпечення позивач набув у у зв'язку з виконанням ним своїх обов'язків під час проходження служби як військовослужбовець, при цьому, несвоєчасна виплата грошового забезпечення сталася з вини самого відповідача, а тому позивач не може бути позбавлений права на компенсацію суми податку з доходів фізичних осіб.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що відповідачем протиправно відмовлено ОСОБА_1 у відшкодуванні утриманої суми податку з доходів фізичних осіб з вихідної допомоги при звільненні, а тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Водночас з позовних вимог суд вбачає, що позивач просить зобов'язати Північно-Східне міжрегіональне управління в питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції відшкодувати ОСОБА_1 утриману суму податку з вихідної допомоги при звільненні в розмірі 7 437,44 грн.

Проте з матеріалів справи судом встановлено, що утримана сума податку з вихідної допомоги в розмірі 7 437,44 грн. складається з податку з доходів фізичних осіб - 6 865,33 грн. та військового збору - 572,11 грн.

Суд зазначає, що Податковим кодексом України не передбачено виплату грошової компенсації військового збору, який утримується з грошового забезпечення, як це визначено для податку на доходи фізичних осіб, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню лише в частині щодо зобов'язання Північно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції відшкодувати ОСОБА_1 утриману суму податку з доходів фізичних осіб з вихідної допомоги при звільненні в розмірі 6 865,33 грн.

При цьому позовні вимоги в частині щодо зобов'язання Північно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції відшкодувати ОСОБА_1 утриману суму військового збору з вихідної допомоги при звільненні в розмірі 572,11 грн. задоволенню не підлягають.

Крім того, суд зазначає, що враховуючи положення ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне стягнути ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Північно - Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції суму судового збору у розмірі 704,80 грн., сплаченого відповідно до квитанції від 11.09.2018 року № 72 (а.с. 4).

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Північно - Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (вул. Нетіченська, 14, м. Харків, 61010, ) у відшкодуванні утриманої суми податку з вихідної допомоги ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 42700, РНОКПП НОМЕР_1) при звільненні.

Зобов'язати Північно-Східне міжрегіональне управління в питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (вул. Нетіченська, 14, м. Харків, 61010, ) відшкодувати ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 42700, РНОКПП НОМЕР_1) утриману суму податку з доходів фізичних осіб з вихідної допомоги при звільненні в розмірі 6 865,33 грн. (шість тисяч вісімсот шістдесят п'ять гривень 33 коп.).

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 42700, РНОКПП НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Північно-Східного міжрегіонального управління в питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (вул. Нетіченська, 14, м. Харків, 61010, ) суму судового збору в розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.).

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Павлічек