Справа № 804/4127/18
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2018-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2018 року Справа № 804/4127/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіБоженко Наталії Василівни
за участі секретаря судового засіданняТрошиної А.С.
представника позивача представника відповідачів Шкеди М.О. Солодовнік Е.Е.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський завод будівельних матеріалів" до Відділу у місті Дніпро Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Дніпровська міська рада про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровський завод будівельних матеріалів" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відділу у місті Дніпро Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати витяг від 19.01.2018 року № 14/180118/03-07 із технічної документації до нормативної грошової оцінки земельних ділянок, виданий Відділом у місті Дніпро Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області для Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський завод будівельних матеріалів";
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.06.2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.
14 серпня 2018 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якій зазначено, що вид використання будівлі та споруди причалу не змінювався. Відповідач повинен самостійно внести додаткові відомості про земельну ділянку без подання заяви землекористувача, відповідно до наявних документів та надати позивачу витяг із технічної документації до нормативно грошової оцінки земельної ділянки для сплати податків. Вважає, що код 10.04 КВЦПЗ відповідає правовстановлюючим документам.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.08.2018 року залучено в якості другого відповідача - Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.
22.08.2018 року Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області надано до суду письмовий відзив на позову заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити з підстав, аналогічних наведеним відділом у м.Дніпро Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області у письмовому відзиві від 19.07.2018 року.
28.08.2018 року від представника позивача надійшла друга відповідь на відзив відповідача в якій зазначено, що відповідно до Положення про Відділ у м.Дніпро ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області, затвердженого наказом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 16.02.2017 року №23 завданням відділу є реалізація повноважень Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області на території міста Дніпра та відділ є структурним підрозділом ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області, юрисдикція якого поширюється на територію міста Дніпра. Таким чином, відділ має всі ознаки "іншого суб'єкта при здійснені ним публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства", оскільки відділ у м.Дніпро здійснює діяльність з виконання покладених на нього земельним законодавством завдань, а тому відповідно є належним відповідачем за даним адміністративним позовом. Також, для визначення категорії земель за функціональним використанням, при розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки, відповідач повинен виходити не з коду цільового використання, а з категорії цільового призначення земельних ділянок (функціонального використання) для експлуатації та догляду за гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами і каналами.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.08.2018 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Дніпровську міську раду.
06.09.2018 року від представника позивача надійшла третя відповідь на відзив відповідача в якій зазначено, що Дніпровська міська рада є рівним суб'єктом (стороною) у господарських відносинах з ТОВ "ДЗБМ", які виникли на підставі Договором оренди землі. У разі зацікавленості не тільки орендар - ТОВ "ДЗБМ" повинно ініціювати, звертатись до міськради з проектами Додаткової угоди, з листами проханнями внести якісь зміни (доповнення), а й сама Дніпровська міська рада повинна ініціювати підписання додаткових угод до договору оренди землі. Відсутність з боку міськради будь-яких звернень, пропозицій, проектів додаткових угод відносно коду КВЦПЗ лише підтверджує той факт, що внесення коду КЗЦПЗ не має відбуватись тільки після внесення змін до договору оренди земельної ділянки.
Ухвалою суду від 18.09.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.09.2018 року.
У судовому засіданні 25.09.2018 року оголошено перерву до 05.10.2018 року.
05.10.2018 року розгляд справи не відбувся, справа була знята з розгляду, у зв'язку з перебуванням головуючого судді у відпочинку за раніше відпрацьований вихідний день.
У судовому засіданні 09.10.2018 року оголошено перерву до 11.10.2018 року.
Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити його з підстав, викладених у позовній заяві та у відповіді на відзив.
Представник відповідачів у судовому засіданні позов не визнав, просив у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позов.
Представник третьої особи, під час судових засідань в задоволенні позовних вимог просив відмовити, оскільки застосування коефіцієнту функціонального використання Кф із значенням «0,65» не відповідає функціональному використанню земельної ділянки. В судове засідання призначене на 11.10.2018 року представник третьої особи не з'явився про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшли.
Справа розглянута відповідно до ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 26.11.2008 року № 301/39 між ТОВ "Дніпровський завод будівельних матеріалів" (орендар) та Дніпропетровською міською радою (орендодавець) був укладений договір оренди землі від 11.12.2008 року (Договір).
За умовами п.1.2 Договору, цільове використання земельної ділянки за цим договором (УКЦВЗ) 1.11.6 - інша комерційна діяльність.
Договір укладено на п'ятнадцять років (п.3.1 Договору).
Згідно п.5.1 Договору земельна ділянка передається в оренду: по фактичному розміщенню будівель та споруд причалу.
Цільове призначення земельної ділянки: землі водного фонду (п.5.2 Договору).
Судом встановлено, що 30.01.2018 року ТОВ "Дніпровський завод будівельних матеріалів" отримано витяг від 19.01.2018 року № 14/180118/03-07 із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виданий Відділом у місті Дніпро Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області. Згідно вказаного витягу, грошова оцінка земельної ділянки визначена станом на 01.01.2016 року, та містить дані, зокрема площа земельної ділянки 0,8842 га, коефіцієнт Кф 2,50.
ТОВ "Дніпровський завод будівельних матеріалів" зверталось до відділу у місті Дніпро Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області з заявами про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, в якій просило внести зміни до Державного земельного кадастру про цільове призначення земельної ділянки та застосувати код цільового призначення земельної ділянки (КВЦПЗ) 10.04 «для експлуатації та догляду за гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами і каналами», землі водного фонду, і встановити Коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) 0,65.
06.05.2018 року ТОВ "Дніпровський завод будівельних матеріалів" через Центр надання адміністративних послуг Дніпропетровської міської ради подано до відділу у місті Дніпро Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області заяву про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, в якій просило внести зміни до Державного земельного кадастру про цільове призначення земельної ділянки та застосувати код цільового призначення земельної ділянки (КВЦПЗ) 10.04 «для експлуатації та догляду за гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами і каналами», землі водного фонду, і встановити Коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) 0,65.
Відносини, які виникають у сфері оцінки земель, забезпечення проведення оцінки земель, з метою захисту законних інтересів держави та інших суб'єктів правовідносин у питаннях оцінки земель, інформаційного забезпечення оподаткування та ринку земель регулюються Законом України "Про оцінку земель" (далі - Закон №1378-15).
Так, грошова оцінка земельних ділянок залежно від призначення та порядку проведення може бути нормативною і експертною (ч.4 ст.5 Закону України "Про оцінку земель").
Відповідно до Закону №1378-15 нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.
Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель (ч.5 ст.5 Закону України "Про оцінку земель").
Згідно вимог статті 18 Закону №1378-15 нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій в межах населених пунктів не рідше ніж один раз на 5-7 років. Нормативно грошову оцінку земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою.
Відповідно до статті 20 Закону №1378-15 за результатами економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація.
Отже, документом, що підтверджує нормативну грошову оцінку земельних ділянок є технічна документація.
Згідно з ч.2 ст.20 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.
Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (ст.23 Закону №1378-15).
Таким чином, суб'єкт владних повноважень не має правових підстав зазначити у Витязі дані, які не містяться в технічній документації.
Видача витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки - це адміністративна послуга, яку в даному випадку надає відділ у м.Дніпро Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області через центр надання адміністративних послуг, відповідно до вимог Закону України "Про адміністративні послуги", постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2011 року №835 "Деякі питання надання Державною службою з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальними органами адміністративних послуг" та розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.05.2014 року №523-р "Деякі питання надання адміністративних послуг органів виконавчої влади через центри надання адміністративних послуг".
У відповідності до Земельного кодексу України, Закону України "Про оцінку земель", Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.1995 року №213 розроблено Порядок нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затверджений наказом Держкомзему України, Мінагрополітики України, Мінбудархітектури України та Української академії аграрних наук від 27.01.2006 року № 18/15/21/11, який втратив чинність на підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства № 592/341/428 від 30.12.2016 року.
З 01.01.2017 року процедура проведення нормативної грошової оцінки земель населених пунктів визначена Порядком нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 року № 489 (далі - Порядок №489).
Нормативна грошова оцінка земель населених пунктів проводиться відповідно до Методики нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 1995 року №213.
Інформаційною базою для нормативної грошової оцінки земель населених пунктів є затверджені генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій і детальні плани територій, відомості Державного земельного кадастру, дані інвентаризації земель та державної статистичної звітності (пункт 3 Порядку №489).
Нормативна грошова оцінка всіх категорій земель та земельних ділянок населених пунктів (за винятком земель сільськогосподарського призначення та земельних ділянок водного фонду, що використовуються для риборозведення) визначається згідно з формулою 1.
Визначення нормативної грошової оцінки одного квадратного метра земельної ділянки населених пунктів: Цн = В х Нп/Нк х Кф х Км . Де Цн - нормативна грошова оцінка квадратного метра земельної ділянки (у гривнях); В - витрати на освоєння та облаштування території з розрахунку на квадратний метр (у гривнях); Нп - норма прибутку (6 %); Нк - норма капіталізації (3 %); Кф - коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки; Км - коефіцієнт, який характеризує місце розташування земельної ділянки.
Згідно пункту 1 розділу ІІІ Порядку №489 за результатами нормативної грошової оцінки земель складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються за заявою зацікавленої особи (додаток 8) як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (додаток 9).
Зазначене підтверджує, що в Витязі може бути зазначена лише інформація, що міститься в технічній документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. Зазначення будь-яких інших даних у Витязі, які не співпадають з технічною документацією - не передбачено вищезазначеним Порядком.
При цьому, в новій формі заяви заявником обов'язково повинна бути зазначена інформація про "категорію земель" та "цільове призначення земельної ділянки відповідно до Класифікації видів цільового призначення земель (КВЦПЗ), затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року № 548.
Окрім того, Порядок нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затверджений наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 року № 489, передбачає можливість визначення нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, інформація про які не внесена до відомостей Державного земельного кадастру, та визначає, що у такому разі коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), застосовується із значенням 2,0.
Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 року № 548 затверджено Класифікації видів цільового призначення земель (КВЦПЗ), згідно додатку 1 якого землі водного фонду (землі, зайняті морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об'єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів): для експлуатації та догляду за водними об'єктами; для облаштування та догляду за прибережними захисними смугами; для експлуатації та догляду за смугами відведення; для експлуатації та догляду за гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами і каналами (10.04); для догляду за береговими смугами водних шляхів; для сінокосіння; для рибогосподарських потреб; для культурно-оздоровчих потреб, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей; для проведення науково-дослідних робіт; для будівництва та експлуатації гідротехнічних, гідрометричних та лінійних споруд; для будівництва та експлуатації санаторіїв та інших лікувально-оздоровчих закладів у межах прибережних захисних смуг морів, морських заток і лиманів; Для цілей підрозділів 10.01-10.11 та для збереження та використання земель природно-заповідного фонду.
Суд звертає увагу на те, що вперше класифікація видів цільового призначення земель (КВЦПЗ) на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, видом господарської діяльності, типами забудови, типами особливо цінних об'єктів була розроблена відповідно до вимог пункту "г" статті 15, статті 19 Земельного кодексу України та пункту "г" статті 14 Закону України "Про землеустрій" та затверджена наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 року № 548 "Про затвердження Класифікації видів цільового призначення земель" та був чинним на момент виникнення спірних правовідносин.
Тобто, з 15.02.2011 року (дата набрання чинності наказу № 548) в Україні для забезпечення обліку земельних ділянок за видами цільового призначення стали застосовуватись поняття "код та цільове призначення земель" (п. 1.2 Наказу № 548).
Відповідно до статті 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр" (далі - Закон України № 3613-VI), Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.
До Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив'язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об'єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку, а також інформацію про її власників (користувачів), зазначену в частині другій статті 30 цього Закону, зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (ст. 15 Закон України № 3613-VI).
Тобто, з 01.01.2013 року (з моменту запровадження роботи Державного земельного кадастру) відомості щодо цільового призначення земельної ділянки повинні були вміщувати інформацію як про категорію земель так і вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель.
Відповідно до п.б ч 2. ст. 21 Закону України № 3613-VI відомості про цільове призначення земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру, зокрема, б) щодо виду використання земельної ділянки в межах певної категорії земель: на підставі відповідної документації із землеустрою, яка розробляється при формуванні земельних ділянок, - щодо земельних ділянок, які формуються; на підставі письмової заяви власника (користувача) земельної ділянки державної чи комунальної власності, - у разі зміни виду використання земельної ділянки (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони).
Відповідно до ч.1 ст. 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.
Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.
Види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою (ч.5 ст. 20 Земельного кодексу України).
Отже, з системного аналізу наведених правових норм убачається, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії та зміна їх цільового призначення проводиться виключно відповідним рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.
Згідно ст. 26 Закону України № 3613-VI зміни до відомостей про земельну ділянку вносяться до Поземельної книги за заявою власника або користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності на підставі документації, передбаченої цим Законом.
Відповідно п. 117 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №105 (надалі - Порядок ДЗК): відомості (зміни до них) про зареєстровані земельні ділянки вносяться до Державного земельного кадастру в разі внесення:
1) змін до відомостей про земельну ділянку, на яку відповідно до цього Порядку відкрито Поземельну книгу;
2) нових (додаткових) відомостей про земельну ділянку, на яку відповідно до цього Порядку відкрито Поземельну книгу;
3) змін до відомостей про земельну ділянку, на яку відповідно до цього Порядку Поземельна книга не відкривалася, та/або нових (додаткових) відомостей про земельну ділянку.
Пунктом 118 Порядку ДЗК встановлено, що внесення до Поземельної книги відомостей (змін до них) про зареєстровану земельну ділянку (крім випадків, зазначених у пункті 119 цього Порядку) здійснюється за заявою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності відповідно до документації, що є підставою для внесення відповідних відомостей (змін до них) (крім випадків внесення відомостей про зміну виду використання).
Такий УКЦВЗ внесено до даних Державного реєстру земель на підставі договору оренди землі від 11.12.2008 року, та автоматично перенесено до відомостей Державного земельного кадастру, який почав функціонувати з 01.01.2013 року.
Так, вказаний лист рекомендує при надходженні до Державного кадастрового реєстратора від власника чи користувача земельної ділянки заяви про внесення змін до відомостей про неї за формою згідно з додатком 12 до Порядку, електронного документа з визначеним цільовим призначенням земельної ділянки відповідно до КВЦПЗ та листа Управління/Відділу Головного управління Держгеокадастру в області за підписом керівника, який надається на запит власника, користувача земельної ділянки або розробника електронного документа з врахуванням матеріалів по формуванню земельної ділянки щодо можливості визначення цільового призначення земельної ділянки відповідно до КВЦПЗ, Державний кадастровий реєстратор вносить відповідні зміни до відомостей про зареєстровану земельну ділянку.
Разом з тим, як вже судом зазначалось, у частині 3 статті 26 Закону України № 3613-VI закріплено, що зміни до відомостей про земельну ділянку (крім випадків, визначених у частині другій цієї статті) вносяться до Поземельної книги за заявою власника або користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності на підставі документації, передбаченої цим Законом.
За таких обставин, законодавством не передбачено жодного іншого способу внесення відомостей (зміни до них) про зареєстровані земельні ділянки до Державного земельного кадастру ніж відповідно до вимог ст. 26 Закону України «Про Державний земельний кадастр» та вимог Порядку ведення Державного земельного кадастру.
Отже, враховуючи пояснення представника позивача про те, що на вказаній земельній ділянці розміщений причал, який є гідротехнічною спорудою, з урахуванням умов договору оренди землі від 11.12.2008 року, можливо стверджувати, що умови використання земельної ділянки, переданої в оренду за договором оренди землі від 11.12.2008 року, станом на час розгляду справи не змінились, оскільки таким договором вже було передбачено цільове призначення земельної ділянки (землі водного фонду) та мету надання земельної ділянки - фактичне розміщення будівель та споруд причалу.
Коефіцієнт був визначений відповідачем, згідно додатку 1 табл. 1.1. Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 року № 489.
Враховуючи вище викладене, позовна вимога щодо зміни коду КВЦПЗ у даних Державного земельного кадастру на 10.04 - «для експлуатації та догляду за гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами і каналами», та, як наслідок, вимога щодо видачі витягу з коефіцієнтом функціонального використання Кф із значенням «0,65» не підлягають задоволенню.
Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування витягу від 19.01.2018 року № 14/180118/03-07 із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, суд вказує, що як пояснив представник відповідача під час розгляду справи, дійсно, з 01.01.2017 року застосовується новий Порядок нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затверджений наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 року № 489, яким затверджено новий Порядок нормативної грошової оцінки земель населених пунктів. Між тим, витяг сформований відповідно до додатку 9 до наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 року №489 "Про затвердження Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів", при цьому станом на 01.01.2016 рік. Таким чином, оскільки витяг було замовлено станом на 01.01.2016 року, дані нормативної грошової оцінки визначені станом на 01.01.2016 року.
При цьому, позивач не позбавлений права звернутись до відповідачів із заявою щодо отримання іншого витягу відповідно до Порядку №489.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Суд, відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Згідно з частиною 2 статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Отже, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, надав суду докази, які спростовують доводи позивача, а відтак, довів правомірність свого рішення, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої ухвалено рішення.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволені адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський завод будівельних матеріалів" до Відділу у місті Дніпро Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Дніпровська міська рада про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 22 жовтня 2018 року.

Суддя Н.В. Боженко