Справа № 822/1886/18
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2018-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

Справа № 822/1886/18

08 листопада 2018 року

м. Вінниця

Суддя-доповідач Сьомого апеляційного адміністративного суду Моніч Б.С., перевіривши матеріали апеляційної скарги Державної фіскальної служби України на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дар-Землі" до комісії при Головному управлінні Державної фіскальної служби у Хмельницькій області, Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області, Державної фіскальної служби України про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 вересня 2018 року задоволено частково.

Не погоджуючись із судовим рішенням, Державна фіскальна служба України оскаржила його в апеляційному порядку.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд вважає, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ч.4 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме - скаржником пропущено строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Водночас, позивачем заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування пропуску строку, скаржник зазначив, що апеляційна скарга Державна фіскальна служба України, яка подавалась вперше в межах строку апеляційного оскарження, ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.10.2018 року повернуто, оскільки підписана особою, яка не підтвердила свої повноваження щодо підписання зазначеної скарги.

Розглянувши вказане клопотання, суд апеляційної інстанції вважає неповажними підстави наведені скаржником для поновлення строку апеляційного оскарження.

Згідно ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд, надаючи оцінку наведеним доводам скаржника, зазначає, що Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До їх числа відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об'єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, та після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

В клопотанні про поновлення строку скаржник, вказує, що апеляційна скарга не була залишена судом без руху, що не дало можливості скаржнику усунути її недоліки.

Проте, положенням п.1 ч.4 ст.298 КАС України не передбачена можливість для залишення апеляційної скарги без руху у разі її подання особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Надання належним чином засвідчених та оформлених документів на підтвердження повноважень особи, яка підписала апеляційну скаргу, вимагається саме із метою встановлення у особи права на її підписання, а відсутність таких документів є підставою саме для повернення апеляційної скарги на підставі п. 1 ч. 4 ст. 298 КАС України, як підписаної особою, яка не має права її підписувати.

Необізнаність щодо порядку подання та вимог до апеляційної скарги не є об'єктивно непереборними, такими, що не залежать від волевиявлення особи та не пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду з апеляційною скаргою.

Право на повторне подання апеляційної скарги не може розумітися таким чином, що якщо вперше апеляційну скаргу було подано у встановлений КАС України строк і у подальшому повернуто апелянту, то строк на звернення до апеляційного суду в такому випадку однозначно підлягає поновленню як такий, що пропущений з поважних причин.

Таке тлумачення не відповідає принципу юридичної визначеності та наведеним нормам процесуального закону, якими передбачено право на повторне подання скарги виключно у порядку, встановленому законом. Відповідно, поважність причин пропуску строку підлягає оцінці у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин.

Водночас, суд зазначає, що невмотивоване задоволення клопотання апелянта про поновлення пропущеного строку звернення з апеляційною скаргою до суду суб'єкта владних повноважень утворить дискримінаційне становище по відношенню до інших суб'єктів звернення до судового захисту в тому числі фізичних та юридичних осіб.

Зважаючи на наведене, вказані скаржником у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження причини його пропуску, не є поважними.

Враховуючи наведене, скаржнику необхідно надати до суду обґрунтоване клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням інших поважних причин його пропуску.

За змістом ч.3 ст.298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Керуючись ст.ст. 169, 295, 296, ч.3 ст.298 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

1. Визнати неповажними, наведені в заяві Державної фіскальної служби України підстави поновлення строку на апеляційне оскарження.

2. Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дар-Землі" до комісії при Головному управлінні Державної фіскальної служби у Хмельницькій області, Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області, Державної фіскальної служби України про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії залишити без руху.

3. Запропонувати апелянту протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху вказати інші поважні підстави для поновлення строку.

4.Роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що в разі неусунення недоліків, зазначених в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

5. Копію цієї ухвали надіслати на адресу особі, яка подала апеляційну скаргу, рекомендованим листом.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Моніч Б.С.