Справа № 810/4618/18
Суддя: Журавель В.О.
Дата ухвалення: 2018-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

09 листопада 2018 року м. Київ 810/4618/18

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - суддя Журавель В.О.,

при секретарі судового засідання - Мкртчян Н.Ц.

за участю:

представника позивача - Воронов Є.Є.,

представника відповідача - Щаслива Т.П.,

третя особа - не прибула,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні адміністративну справу за позовом Київського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю "РАЙДО Україна", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Київського обласного центру зайнятості, про стягнення адміністративно-господарських санкцій,

в с т а н о в и в:

6 вересня 2018 р. до Київського окружного адміністративного суду звернулось Київське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі - позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "РАЙДО Україна" (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Київський обласний центр зайнятості (далі - третя особа), про стягнення адміністративно-господарських санкцій у розмірі 32 959 грн. 53 коп.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2018 р. відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі та призначено судове засідання.

Дослідивши позовну заяву з доданими до неї документами, суддя зазначає наступне.

Судом встановлено, що відповідач зареєстрований у Фонді соціального захисту інвалідів та використовує найману працю фізичних осіб.

Відповідачем 15 лютого 2018 р. до позивача було надано звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2017 р. форми № 10-ПІ.

Як убачається з даного звіту показники підприємства (фактично за рік) є наступними:

- середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу (осіб) - 10;

- з них: середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність (осіб) - 0;

- кількість осіб з інвалідністю - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" (осіб) - 1;

- фонд оплати праці штатних працівників (тис. грн.) - 400,9;

- середньорічна заробітна плата штатного працівника (грн.) - 40 090;

- сума адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю (грн.) - 20 045.

6 вересня 2018 р. з позовною заявою до суду звернулося Київське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів, в якій просить стягнути адміністративно-господарські санкції у розмірі 32 959 грн. 53 коп., а саме: сума адміністративного-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю - 20 045 грн. та пені станом на 3 вересня 2018 р. (140 днів прострочення з 16 квітня 2017 р. по 3 вересня 2018 р. включно) в сумі 1 683 грн. 78 коп. Крім того, позивач стверджує, що відповідач має заборгованість за 2016 р. в розмірі 11 230 грн. 75 коп.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 18 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" від 21 березня 1991 р. № 875-XII (далі - Закон № 875-XII) передбачено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про реалізацію статей 19 і 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" від 31 січня 2007 р. № 70 затверджено Порядок подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування. Із змісту п. 2 даного Порядку видно, що звіт про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю роботодавці подають (надсилають рекомендованим листом) щороку до 1 березня відділенням Фонду соціального захисту інвалідів, в яких вони зареєстровані, за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 19 Закону № 875-XII для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості 1 робочого місця.

Частиною 2 ст. 19 Закону № 875-XII передбачено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого ч. 1 цієї статті, і забезпечують працевлаштування осіб з інвалідністю. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Як убачається ч. 3 ст. 19 Закону № 875-XII, підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог ст. 18 цього Закону.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 20 Закону № 875-XII передбачено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим ст. 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування осіб з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Адміністративно-господарські санкції за незайняті особами з інвалідністю робочі місця не є податком, збором (обов'язковим платежем), обов'язкова сплата яких передбачена Конституцією України та Податковим кодексом України, а є заходом впливу до правопорушника у сфері господарювання у зв'язку зі скоєнням правопорушення.

Згідно з частиною 4 ст. 20 Закону № 875-XII адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону.

Суд зазначає, що саме з 16 квітня 2018 року у позивача виникло право на стягнення несплачених підприємством самостійно сум у судовому порядку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень.

Крім того, ч. 4 ст. 123 КАС України визначено, що якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З урахуванням положень Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні", Порядку реєстрації підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, що використовують найману працю та Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007 р. № 70, відповідач зобов'язаний був самостійно сплатити адміністративно-господарські санкції у строк до 15 квітня 2018 р., а тому саме з 16 квітня 2018 р. у позивача виникло право на стягнення несплачених самостійно відповідачем сум санкцій у судовому порядку. З огляду на це, тримісячний строк звернення до суду закінчився 16 липня 2018 р.

Проте, позивач звернувся до суду 6 вересня 2018 р. без пояснення причин пропуску строку звернення до суду, оскільки не вважав його пропущеним, у тому числі й стосовно заборгованості за 2016 рік. Відповідно, з клопотанням про поновлення строку не звертався.

У судовому засіданні представник позивача Воронов Є.Є. на пропозицію суду щодо обґрунтування строку звернення до суду з цим позовом повідомив, що не вважає пропущеним тримісячний строк звернення до суду, оскільки позивач не є органом державної влади і тому приписи ч.2 ст.122 КАС України позивача не стосуються.

Суд бере до уваги, що у рішенні "Устименко проти України" (заява № 32053/13), яке набуло статусу остаточного 29 січня 2016 р., Європейський суд у п. 53 зазначив, що "національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за п. 1 ст. 6 Конвенції".

Відтак, з метою забезпечення принципу правової визначеності та запобігання порушенню принципу верховенства права суди повинні досліджувати дотримання строку звернення до суду, причини його пропуску та послідовно застосовувати відповідні правові наслідки його спливу.

Аналогічну правову позицію щодо необхідності дослідження дотримання строку звернення до суду за позовом відділення Фонду соціального захисту інвалідів, причини його пропуску та послідовно застосовувати відповідні правові наслідки його спливу викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21 лютого 2018 р. у справі № 813/1897/17.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з вимогами п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених ч.ч. 3, 4 ст. 123 цього Кодексу.

Отже, суд дійшов висновку, що Київським обласним відділення Фонду соціального захисту інвалідів подано цей позов з пропуском строку звернення до суду, тому позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 240, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Залишити без розгляду позовну заяву Київського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю "РАЙДО Україна", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Київський обласний центр зайнятості, про стягнення адміністративно-господарських санкцій.

2. Роз'яснити позивачеві, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

3. Копію ухвали надіслати (видати) учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Журавель В.О.