Справа № 0840/2688/18
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2018-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 листопада 2018 року

Київ

справа №0840/2688/18

адміністративне провадження №К/9901/65764/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Білоуса О.В., Желтобрюх І.Л., Стрелець Т.Г., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 9 липня 2018 року та ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Кам'янсько-Дніпровської міської ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області про скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 9 липня 2018 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивач 16 серпня 2018 року звернулася з апеляційною скаргою.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року вказані в апеляційній скарзі причини пропуску строку апеляційного оскарження визнано неповажними. Апеляційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику десятиденний строк з дати отримання цієї ухвали для усунення недоліків шляхом подання заяви, в якій вказати інші підстави для поновлення строку.

Зокрема, судом апеляційної інстанції встановлено, що копія оскаржуваної ухвали суду першої інстанції отримана скаржником 21 липня 2018 року, про що свідчить її особистий підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Враховуючи вищезазначені обставини, апеляційну скаргу на ухвалу суду від 9 липня 2018 року подано з пропуском встановленого частиною першою статті 295 КАС України строку, оскільки апеляційна скарга подана тільки 16 серпня 2018 року, а встановлений законом п'ятнадцятиденний строк подання апеляційної скарги на зазначену ухвалу, який обчислюється з дня отримання копії оскаржуваної ухвали, сплинув 6 серпня 2018 року.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2018 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Частиною п'ятою статті 321, частиною другою статті 328 цього Кодексу обумовлено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3, 4, 5, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 цієї ж редакції КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи, що ухвала Запорізького окружного адміністративного суду від 9 липня 2018 року не була предметом апеляційного перегляду, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження в цій частині.

Надаючи оцінку доводам касаційної скарги в частині оскарження ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2018 року, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження, виходячи з такого.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Постановляючи ухвалу від 12 жовтня 2018 року, суд виходив з того, що скаржником не виконано вимоги ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року та не наведено об'єктивних підстав пропуску строку на апеляційне оскарження, що є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною другою статті 295 КАС України встановлено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема, на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Копія оскаржуваної ухвали суду першої інстанції отримана позивачем 21 липня 2018 року, про що свідчить її особистий підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, а тому строк, протягом якого позивач мала право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, закінчився 6 серпня 2018 року.

В касаційній скарзі на підтвердження поважності пропуску строків звернення з апеляційною скаргою скаржник посилається на те, що вона є людиною похилого віку, інвалідом третьої групи, малозабезпеченою та необізнаною в області права, а тому звернулась до Другого запорізького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги з проханням надання їй безоплатної допомоги.

5 червня 2018 року позивачу призначено адвоката Нікончик Н.В., який, як вказує позивач, отримав оскаржуване рішення суду першої інстанції 16 серпня 2018 року, а вона в період з 1 по 16 серпня 2018 перебувала на лікуванні.

Суд критично ставиться до таких доводів касаційної скарги, оскільки, позивач, отримавши рішення суду першої інстанції, при наявності призначеного адвоката, могла надати його текст для ознайомлення та підготовки апеляційної скарги в строк, передбачений нормами КАС України.

Отже, Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за поданою 16 серпня 2018 року апеляційною скаргою позивача, вірно застосував положення статті 299 КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначеної норми процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом пункту 2 частини другої статті 333 КАС України у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 3, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 9 липня 2018 року та ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2018 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В.Білоус

Судді І.Л.Желтобрюх

Т.Г.Стрелець