Справа № 151/775/18
Суддя: Моцний В. С.
Дата ухвалення: 2018-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 151/775/18
Провадження № 2-а/151/13/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2018 року року

Чечельницький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Моцного В.С.

при секретарі: Сутовській А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в смт. Чечельник адміністративну справу №151/775/18 за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Депатраменту патрульної поліції лейтенанта поліції Римар Петра Петровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Депатраменту патрульної поліції лейтенанта поліції Римар Петра Петровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, мотивуючи тим, що 19 жовтня 2018 року через відділення поштового зв'язку отримав постанову державного виконавця Чечельницького районного відділу державної виконавчої служби Мураховської В.В. про відкриття виконавчого провадження на підставі постанови серії ЕАВ №588063 від 10.09.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Депатраменту патрульної поліції лейтенантом поліції Римар Петром Петровичем, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425 гривень за те, що він 10.09.2018 року о 00:28:36 на 27 А/Д М12 Стрий-Знамянка 290 км, Хмельницькій області керував транспортним засобом ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_1, не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1. ПДР (Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: a) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії) та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП.

Однак жодного правопорушення він не вчиняв та викладені в постанові обставини не відповідають дійсності та не розкривають суті так званого правопорушення. Вищевказана постанови винесена незаконно, тому що вона не відповідає вимогам ст. 280 КУпАП, оскільки дану постанову він не підписував, тобто постанова винесена без його участі, не вказано свідків чи очевидців так званого правопорушення, а факт вчинення правопорушення нічим не підтверджується. Як видно з наданої оскаржуваної копії постанови відповідач не надав жодного доказу який би підтвердив те, що він вчинив це правопорушення, а також те, що саме таке правопорушення було вчинено ним. В п.9 оскаржуваної постанови не вказано, що докази додаються до постанови. Оскаржуваною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності і застосовано стягнення за правопорушення, яке він не вчиняв, доказів немає, а наявні докази не є допустимими , тому дана постанова підлягає скасуванню. Просить суд, поновити йому строк оскарження постанови про накладення стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №588063 від 10.09.2018 року про застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. та притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП. Визнати дії відповідача протиправними та скасувати вищевказану постанову, а справу закрити.

Ухвалою суду від 30 жовтня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. Вказану ухвалу відповідачем отримано 02.11.2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, але ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду подано не було.

Однак 08.11.2018 року від відповідача до суду надійшло клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду в зв'язку із пропущенням позивачем встановленого законом строку звернення до суду.

Частиною 5 статті 175 КАС України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Статтею 2 КАС України передбачено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За нормою ч. 2 ст. 77 КАС Українив адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Із постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАВ №588063 від 10.09.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 10.09.2018 року о 00:28:36 на 27 А/Д М12 Стрий-Знамянка 290 км, Хмельницькій області керував транспортним засобом ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_1, не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1. ПДР (Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: a) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії) та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суд вважає достовірними доводи позивача про те, що зі змістом постанови про накладення адміністративного стягнення він ознайомився 19 жовтня 2018 року через відділення поштового зв'язку "УКРПОШТА", оскільки з копії постанови вбачається, що у графі «підпис особи, притягнутої до адміністративної відповідальності» є підпис, факт вчинення якого заперечує позивач, а відповідачем це не спростовано, отже пропущений позивачем строк на оскарження постанови слід поновити.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст.246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 цього Кодексу.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 своєї Постанови № 14 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У постанові, яка оскаржується, відповідачем не наведено посилання на докази, якими обґрунтовується рішення, винесене останнім про накладення на позивача адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП.

Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху. Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові. Таким чином, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст. 77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Крім того, при винесенні постанови серії ЕАВ №588063 інспектором недотримано повного, всебічного і об'єктивного з'ясування обставин справи, оскільки із посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 22.06.2013 року вбачається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрита категорія "В" та "С", тобто спростовується сам факт вчинення останнім даного правопорушення, а відповідач в судове засідання не з'явився, будь-яких доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові не надав, не спростував вказане твердження позивача, що він не порушував правил дорожнього руху України.

Отже, оскаржувана постанова від 10.09.2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 126 КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3. ст. 286 КАС Україниза наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч. 1ст. 126 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

При цьому дії інспектора поліції під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача не відповідають вимогам ст.ст.245, 251, 280 КУпАП, а відтак є протиправними.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ч.1 ст. 126 КУпАП, ст. ст.6, 8, 9, 72, 77, 139, 242, 243-246, 286 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №588063 винесену 10.09.2018 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП та поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення .

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАВ №588063 від 10.09.2018 року, винесену інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Депатраменту патрульної поліції лейтенантом поліції Римар Петром Петровичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга нарішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пунктів 15, 15,5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» КАС України (у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року) до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чечельницький районний суд Вінницької області.

Суддя