Справа № 320/8995/18
Суддя: Колодіна Л. В.
Дата ухвалення: 2018-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 12.11.2018
Справа №320/8995/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2018 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Колодіної Л.В.,

за участі секретаря - Арифової Л.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Мелітополі матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого сержанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, в якому просить суд скасувати постанову ДПО18 №523166 від 17.10.2018, винесену поліцейським СРПП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області старшим сержантом поліції ОСОБА_2 про накладення на позивача адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121, ч.1 ст.126 КУпАП.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17 жовтня 2018 року поліцейським СРПП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області старшим сержантом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову ДПО18 № 523166 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121, ч.1 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Відповідно до змісту постанови, він нібито не надав перевагу пішоходу, який переходив дорогу на пішохідному переході та не предявив водійське посвідчення. Вважає, що поліцейський ОСОБА_2 не дав йому можливості скористатися своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі. Так, позивач вказує, що в даному випадку, пішохід знаходився на іншій смузі руху та боковий інтервал до пішоходів був безпечний. За таких умов обовязку водія знижувати швидкість або зупинятися не існувало, оскільки не було пішоходів, а отже, відповідач безпідставно у відсутність будь-яких доказів по справі притягнув його до відповідальності.

Від відповідача 07.11.2018 року до суду надійшли письмові заперечення на адміністративний позов, відповідно до яких позовні вимоги не визнає в повному обсязі.

Сторони в судове засідання не зявились.

Від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, просить суд звільнити його від адміністративної відповідальності та попередити його.

Від відповідача - поліцейського СРПП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого сержанта поліції ОСОБА_2 до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнає, не заперечує проти попередження ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даному випадку не здійснювалось

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Згідно ч. 3 ст.73 КАС України, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно положень статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Зі змісту постанови серії ДПО18 № 523166 від 17 жовтня 2018 року вбачається, що 17.10.2018 року о 09 годині 00 хвилин, гр-н ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Volkswagen Transporter» д/н НОМЕР_1 по пр.Б.Хмельницького в м.Мелітополі, не надав перевагу пішоходу, який переходив проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу та не предявив водійське посвідчення, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122, ч.1 ст.126 КУпАП, у зв'язку з чим до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. /а.с.8/.

Відповідно до положень пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями, зокрема ст.122 ч.1 та ч.1 ст.126 КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122 ч.1 КУпАП та ст.126 ч.1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Суд вважає, що при винесенні постанови порушень діючого законодавства з боку державтоінспектора допущено не було. Ці документи відповідають вимогам ст. ст. 256 та 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення працівники Державної автомобільної інспекції, які мають спеціальні звання мають право розглядати справи та накладати адміністративні стягнення за адміністративні правопорушення передбачені ч.1 ст. 122 та ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до цих вимог закону поліцейський СРПП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області старший сержант поліції ОСОБА_2 розглянув справу на місті події та виніс постанову по справі.

Матеріалами адміністративної справи підтверджується факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 та ст.126 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При визначенні виду і міри адміністративного стягнення, згідно зі ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення враховується характер здійснених правопорушень, особу правопорушника, ступень його вини, майнове становище, обставини пом`якшуючи і обтяжуючи відповідальність.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити найменування органу (посадової особи), яка винесла постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа; опис обставин, зясованих під час розгляду справи; зазначення нормативно-правового акту, яким передбачена відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

При винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності помякшуючи його вину обставини не зясовувались та не враховувались.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена, а саме, постанова іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення до вищестоящого органу (вищестоящій посадовій особі) або до районного, міського районного в місті, міського або міськрайонного суду, в порядку, визначеному Кодексу України про адміністративні правопорушення, з особливостями, встановленими Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення при малозначності скоєного адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважена вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

На підставі викладеного, суд вважає, що скоєне ОСОБА_1 правопорушення не потягло настання будь-яких негативних наслідків. З урахуванням характеру та обставин правопорушення, суд визнає його малозначним, та вважає можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та оголосити йому усне зауваження. При цьому, суд також приймає до уваги матеріальне становище позивача.

На підставі викладеного і керуючись статями 6, 7, 9, 10, 12, 19, 20, 72-77, 90, 94, 192, 193, 210, 211, 241-246, 257, 258, 262, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого сержанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №523166 від 17.10.2018, винесену поліцейським СРПП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області старшим сержантом поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121, ч.1 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп..

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 121, ч.1 ст.126 КУпАП, та оголосити йому усне зауваження.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1, за ч. 1 ст. 121, ч.1 ст.126 КУпАП - закрити.

Рішення може бути оскаржене до третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: Л.В. Колодіна