Справа № 804/8029/17
Суддя: Павловський Дмитро Павлович
Дата ухвалення: 2018-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2018 р. справа № 804/8029/17
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Павловський Д.П., розглянувши у місті Дніпрі в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр високих технологій 2010", третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Кам'янська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про стягнення податкового боргу, -
30 листопада 2017 року Головне управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр високих технологій 2010", третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Кам'янська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 12.01.2018 року, позивач просить суд стягнути податковий борг у розмірі 176434,47 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що станом на 22.12.2017 року за ТОВ «Центр високих технологій 2010» обліковується податковий борг по податку на додану вартість, який не сплачений і не заявлений до суду в сумі 176434,47 грн. Враховуючи, що відповідач у добровільному порядку заборгованість не сплачує, це стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.12.2017 року, відповідно до статті 1832 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діяла до 15.12.2017 року), справу призначено до розгляду в порядку скороченого провадження.
05.12.2017 року позивачем та 13.12.2017 року третьою особою отримано копію ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.12.2017 року про відкриття скороченого провадження у адміністративній справі.
З юридичної адреси відповідача 16.01.2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду повернувся конверт з довідкою "Укрпошти", в якій зазначено причину повернення конверту - "За закінченням встановленого строку зберігання", що, вважається належним чином повідомленням відповідача про відкриття скороченого провадження у адміністративній справі.
Законом України від 03.10.2017 № 2147-VIII Кодекс адміністративного судочинства України викладено у новій редакції, що набрав чинності 15.12.2017 року. Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, справи в судах першої інстанції, провадження в яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією.
У Кодексі адміністративного судочинства України, в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, відсутні положення щодо розгляду справ у порядку скороченого провадження. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII (далі - Кодексу адміністративного судочинства України) за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо стягнення грошових сум, що ґрунтуються на рішеннях суб'єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження та сума яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Частиною 3 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.
Станом на 01.02.2018 року відповідач заперечень або відзиву на позов до суду не надав.
Керуючись приписами статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив розглянути адміністративну справу без повідомлення учасників справи, у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві, дослідивши письмові докази та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об'єктивному розгляді обставин справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст. 15 Податкового кодексу України (далі - ПК України), платниками податків визнаються фізичні особи, юридичні особи та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або проводять діяльність, що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Згідно із п.п. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (АРК чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученим державою (АРК чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантію, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно п.п. 14.1.39, п.п. 14.1.156, п.п. 14.1.175 п. 14.1. ст. 14, ст. 36, ст. 54, ст. 58, ст.59 Податкового кодексу України, якщо сума податкового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків несе відповідальність за своєчасне і повне погашення нарахованого податкового зобов'язання. У разі визначення податкового зобов'язання контролюючим органом платник податків зобов'язаний погасити нараховану суму податкового зобов'язання протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру апеляційного узгодження. Податкове повідомлення виставляється за кожним окремим податком, збором (обов'язковим платежем). Узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків. Податкова вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо її передано посадовій особі такої юридичної особи під розписки або надіслано листом з повідомленням про вручення. У разі якщо пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення - рішення, то таке податкове повідомлення - рішення вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин не вручення. У такому самому порядку надсилається податкова вимога.
З матеріалів справи вбачається, що в інтегрованих картках ТОВ «Центр високих технологій 2010» обліковується податковий борг по податку на додану вартість в сумі 176434,47 грн.
Отже, у зв'язку із несплатою ТОВ «Центр високих технологій 2010» нарахованих сум, грошові зобов'язання набули статусу податкового боргу.
Згідно із п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі, якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
Відповідно п. 60.6 ст. 60 Податкового кодексу України, якщо нарахована сума грошового зобов'язання або податкового боргу збільшується внаслідок їх адміністративного оскарження, раніше надіслане (вручене) повідомлення - рішення або податкова вимога не відкликаються. На суму збільшення грошового зобов'язання надсилається окреме податкове повідомлення -рішення, а на суму збільшення податкового боргу окрема податкова вимога не надсилається (не вручається).
Судом встановлено, що згідно даних реєстрації та обліку платників податків ІС «Податковий блок» за ТОВ «Центр високих технологій 2010» обліковуються відкриті розрахункові рахунки, що підтверджується матеріалами справи.
На даний час загальний борг ТОВ «Центр високих технологій 2010» по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) складає 176434,47 грн., що підтверджується довідкою про стан розрахунку з бюджетом.
Відповідно до положень ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Згідно із п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Разом з тим, п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України визначено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Враховуючи, що позивачем надано достатньо доказів для прийняття законного судового рішення про стягнення боргу з Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр високих технологій 2010", суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог, та необхідність їх задоволення.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно із частиною 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Враховуючи, що суб'єктом владних повноважень витрати пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз не здійснено, суд не стягує судові витрати з відповідача.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 9, 72 - 77, 90, 139, 246 - 247, 249, 255, 263, 295, 297Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр високих технологій 2010", третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Кам'янська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про стягнення податкового боргу - задовольнити повністю.
Копію рішення направити всім сторонам по справі.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 цього Кодексу, безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.П. Павловський