Справа № 2340/3207/18
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2018-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 листопада 2018 року справа № 2340/3207/18 м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді: Тимошенко В.П.,

за участю секретаря судового засідання: Мельникової О.М.,

представника позивача 1 та позивача 2 - ОСОБА_1 (за довіреностями),

представника відповідача - Орленка В.В. (за довіреностями),

представника відповідача - Ярмош Л.Н. (за посадою),

представника відповідача - Стратілатова К.Г. (за довіреністю),

розглядаючи у підготовчому засіданні в загальному позовному провадженні в приміщенні суду клопотання представника відповідача Стратілатова К.Г. про залишення позовної заяви без розгляду у адміністративній справі за позовом ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до Яблунівської територіальної виборчої комісії про визнання протиправними та скасування рішень,

встановив:

09 серпня 2018 року до Черкаського окружного адміністративного суду звернулися з позовом ОСОБА_5 та ОСОБА_6, в якому просять визнати протиправним та скасувати протокол Яблунівської територіальної виборчої комісії (номер округу 29, с. Яблунів, Канівський район, Черкаська область) № 1 від 30.11.2016, та постанову Яблунівської територіальної виборчої комісії (номер округу 29, с. Яблунів, Канівський район, Черкаська область) № 1 від 30.11.2016 про відкликання депутатів Яблунівської сільської ради ОСОБА_6 по виборчому округу № 3 та ОСОБА_5 по виборчому округу № 7.

05.11.2018 представником відповідача Стратілатовим К.Г. суду надано клопотання про залишення без розгляду адміністративного позову, яке мотивоване тим, що позивачами пропущено строк на звернення до суду передбачений ст. 122 КАС України, оскільки 05.12.2016 Яблунівською сільською радою позивачам було направлено повідомлення (поштове відправлення №142 на адресу ОСОБА_5 та поштове відправлення №177 на адресу ОСОБА_6.). Вказані повідомлення були вручені 02.12.2016 особисто ОСОБА_5 та матері ОСОБА_6 Таким чином позивачі 08.12.2016 дізнались про порушення своїх прав. Крім того з 05.12.2016 і до серпня 2018 року позивачі не здійснювали своїх депутатських повноважень, що підтверджує їх обізнаність із спірним рішенням. У підготовчому засіданні підтримав своє клопотання та просив його задовольнити.

У підготовчому засіданні представник позивачів проти задоволення вказаного клопотання заперечував та просив у його задоволенні відмовити.

У підготовчому засіданні представники відповідача Ярмош Л.Н. та Орленко В.В. проти задоволення вказаного клопотання заперечували та просили відмовити у його задоволенні.

Розглянувши клопотання представника відповідача Стратілатова К.Г., заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши інші докази, які є у справі, суд дійшов до такого висновку.

Згідно з частинами 1, 2, 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В обґрунтування поданого клопотання представник відповідача Стратілатов К.Г зазначив, що позивачі про порушення своїх прав дізналися 08.12.2016, отримавши повідомлення направлені Яблунівською сільською радою.

Дослідивши докази, якими представник відповідача Стратілатов К.Г. обґрунтовує клопотання суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 73 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно зі ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В судовому засіданні судом досліджено рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату грошового переказу №590. З даного повідомлення вбачається, що лист був надісланий Яблунівською сільською радою ОСОБА_6 та вручено 08.12.2016 матері ОСОБА_7

Також судом досліджено рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату грошового переказу №565. З даного повідомлення вбачається, що лист був надісланий Яблунівською сільською радою ОСОБА_5 та вручено 08.12.2016 ОСОБА_5.

Суд зазначає, що з вище досліджених рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення не зрозуміло, що саме (повідомлення, рішення, тощо) направлялося адресатам.

Доказів на підтвердження направлення на адресу позивачів копій повідомлень Яблунівською сільською радою матеріали справи не містять (супровідні листи, докази реєстрації вихідної кореспонденції тощо).

Посилання представника відповідача Стратілатова К.Г. в обґрунтування заявленого ним клопотання про залишення позовної заяви без розгляду на довідки Яблунівської сільської ради про те, що депутат Яблунівської сільської ради по виборчому окрузі №3 ОСОБА_6 та депутат Яблунівської сільської ради по виборчому окрузі №7 ОСОБА_5 з дати відкликання їх за народною ініціативою, а саме 30.11.2016 участі в роботі сесій не приймали, оцінюються судом критично з таких підстав.

По-перше, до суду надані не оригінали, як того вимагає законодавство, а світлокопії довідок, які завірені не уповноваженою особою органу.

По-друге, довідка №368 про те, що депутат Яблунівської сільської ради по виборчому окрузі №3 ОСОБА_6 з дати відкликання їх за народною ініціативою, а саме 30.11.2016 участі в роботі сесій не приймав, не має дати її видачі.

По-третє, дані довідки видані в серпні 2018 року, а надані до суду лише 05.11.2018, що викликає обґрунтований сумнів у їх належності та достовірності.

По-четверте, провадження у даній справі відкрито 14.08.2018, а клопотання про залишення позовної заяви без розгляду і докази в його обґрунтування подані 05.11.2018, що у свою чергу призводить до затягування розгляду справ.

По-п'яте, присутність депутата місцевої ради на сесії можливо підтвердити його реєстрацією (реєстраційні листи тощо) та протоколами сесій сільської ради, які до клопотання додані не були.

Відповідно до положень ст.55 Конституції України, держава кожному гарантує право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», Європейська Конвенція «Про захист прав людини і основоположних свобод» і практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права.

Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Іліан проти Туреччини», правило встановлення обмежень до суду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично й не має абсолютного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Мушта проти України» зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби

У рішенні ЄСПЛ у справі «Плахтєєв та Плахтєєва Проти України» зазначено, що пункт 1 статті 6 Ковенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом. Однак це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, таким, наприклад, як передбачені законом строки давності. Якщо доступ до суду обмежено внаслідок дії закону або фактично, суд має з'ясувати, чи не порушило встановлене обмеження саму суть цього права і, зокрема, чи мало воно законну мету, і чи існувало відповідне пропорційне співвідношення між застосованими засобами і поставленою метою (рішення ЄСПЛ у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року).

Тобто, правило про пропуск строку звернення до суду не має абсолютного характеру і не повинно застосовуватися автоматично, навіть у разі пропуску строку звернення до суду без відповідних додаткових обґрунтувань суд не може його застосувати.

Крім того, застосування правила пропуску строку звернення до суду залежить від обставин справи. Під цим слід розуміти вагомість права, про захист якого особа звернулася до суду.

Згідно ч. 1, 6 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Таким чином суд зазначає, що у поданому клопотанні представник відповідача Стратілатов К.Г., на переконання суду, не надав доказів, які б підтверджували, що позивачами пропущено строк звернення до суду, а тому у задоволенні його клопотання суд відмовляє.

Суд зазначає, що у позовній заяві позивачами зазначено, що ними дотримано місячний строк звернення до суду, з огляду на те, що про порушення своїх прав їм стало відомо лише 04.08.2018 на засіданні сесії Яблунівської сільської ради, а детальна інформація стосовно підстав припинення повноважень отримана лише 07.08.2018.

Крім того судом з'ясовано, що у провадженні Черкаського окружного адміністративного суду знаходиться справа №2340/3922/18 за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 до Яблунівської сільської територіальної виборчої комісії про визнання протиправними та скасування постанов, в якій позивачами в тому числі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 оскаржуються постанова №4 від 12.09.2018 "Про відкликання депутата Яблунівської сільської ради ОСОБА_6 за народною ініціативою» та постанова №7 від 12.09.2018 "Про відкликання депутата Яблунівської сільської ради ОСОБА_5 за народною ініціативою", що в свою чергу підтверджує, що з часу обрання їх депутатами Яблунівської сільської ради на чергових виборах депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів 25.10.2015 до 04.08.2018 (дата сесії Яблунівської сільської ради до участі в роботі якої не допустили позивачів) вони не знали про будь-які рішення чи дії, які спрямовані на припинення їх депутатських повноважень.

Вирішуючи питання про поважність причини пропуску позивачами строку на звернення до суду із заявленими ним позовними вимогами, суд враховує принцип верховенства права та судову практику Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях зазначає, що правило встановлення обмежень звернення до суду в зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Звертаючи увагу на обставини справи суд вважає, що строк звернення до суду позивачами пропущено з поважних причин, а відтак вказаний строк підлягає поновленню.

Керуючись статтями 9, 122, 241, 248, 256, 294, 295 КАС України суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання представника відповідача Стратілатова К.Г. про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Визнати причини пропуску строку звернення позивачів до адміністративного суду поважними та поновити строк звернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала у повному обсязі складена 08.11.2018.

Суддя В.П. Тимошенко