Справа № 826/2351/18
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2018-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/2351/18
УХВАЛА
про закриття апеляційного провадження

08 листопада 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Кузьмишиної О.М. та Коротких А.Ю.,

за участю секретаря - Казюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 квітня 2018 року, яке прийняте в порядку письмового провадження, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язати вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати протиправними дії Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не призначення одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності IІI групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та статей 16-161 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;

- скасувати рішення Міністерства оборони України від 23 травня 2016 року в частині відмови у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у разі настання інвалідності IІI групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби;

- зобов`язати Міністерство оборони України та Львівський обласний військовий комісаріат призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у разі настання інвалідності IІI групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та статей 16-161 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі, встановленого законом, з урахуванням висновків суду.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 квітня 2018 року вказаний адміністративний позов був задоволений.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Міністерство оборони України подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильного застосував норми матеріального права. Скаржник зазначає, що позивач проходив строкову військову службу майже 27 років назад та не має права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому інвалідності. Також відповідач зазначає, що ОСОБА_1 не надав документ, який свідчить про причини поранення.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначив, що доводи скаржника не відповідають правовим позиціям Верховного Суду.

Також позивач подав заяву про закриття апеляційного провадження, посилаючись на те, що апеляційну скаргу від імені Міністерства оборони України підписала особа, повноваження якої не оформлені належним чином.

Під час судового засідання представник Міністерства оборони України підтримав апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити з підстав, викладених в ній. Також представник відповідача заперечував проти закриття апеляційного провадження.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги та просив суд закрити апеляційне провадження.

Львівський обласний військовий комісаріат був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, проте явку свого представника у судове засідання не забезпечив та про причини неявки суду не повідомив. За таких обставин колегія суддів, керуючись ч. 2 ст. 313 КАС України, вирішила розглядати справу за відсутності представника вказаного відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників Міністерства оборони України та ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає необхідним закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення суду від 17 квітня 2018 року виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 305 КАС України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати.

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України підписав Андрєєв Д.В., який зазначив, що є представником відповідача за довіреністю.

Дослідивши копію довіреності від 22 листопада 2017 року № 220/38о/д, колегія суддів встановила, що вона підписана директором Юридичного департаменту Міністерства оборони України полковником юстиції Ковалем В.П., який діяв на підставі наказу Міністерства оборони України від 30 грудня 2016 року № 744.

Надаючи правову оцінку доводам позивача про те, що вказана довіреність не є належним підтвердженням повноважень Андрєєва Д.В. як представника Міністерства оборони України колегія суддів враховує наступні норми права.

Документи, що підтверджують повноваження представників, а також окремі вимоги щодо їх видачі визначені у ст. 59 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи; свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Згідно з ч. 3 ст. 59 КАС України довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Положеннями ч. 3 ст. 55 КАС України передбачено, що юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

У відповідності до ст. 246 Цивільного кодексу України довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

Зазначені норми права вказують на те, що саме по собі перебування на посаді директора Юридичного департаменту Міністерства оборони України не надає ОСОБА_2 права видавати довіреності від імені Міністерства оборони України.

Доказів того, що таке право було йому передане у встановленому законом порядку, матеріали справи не містять.

У довіреності від 22 листопада 2017 року № 220/38о/д зазначено, що ОСОБА_2 діє на підставі наказу Міністерства оборони України від 30 грудня 2016 року № 744. Разом з тим, зазначений наказ не належить до документів, передбачених ч. 3 ст. 55 КАС України та ст. 246 Цивільного кодексу України. Крім того, копія такого наказу не надана до суду.

Аналогічний підхід до застосування ст.ст. 55, 59 КАС України під час визначення повноважень директора Юридичного департаменту Міністерства оборони України підписувати довіреність від імені Міністерства оборони України викладений в ухвалі Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі № 295/11273/17.

Згідно з ч. 2 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга від імені Міністерства оборони України підписана та подана особою, яка не має права її підписувати. Зазначена обставина, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 305 КАС України, є підставою для закриття апеляційного провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 242, 305, 321, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 квітня 2018 року, яке прийняте в порядку письмового провадження, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язати вчинити дії закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді О.М. Кузьмишина

А.Ю. Коротких

Ухвала складена в повному обсязі 13 листопада 2018 року.