Справа № 1740/2510/18
Суддя: Зозуля Д.П.
Дата ухвалення: 2018-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

09 листопада 2018 року м. Рівне №1740/2510/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П., розглянувши у письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доКорецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області
про зобов'язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позов до Корецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про зобов'язання Корецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області призначити пенсію з 13.08.2018, громадянці України, яка постійно проживає на території Сполучених Штатів Америки, на підставі заяви представника адвоката ОСОБА_2 від 13.08.2018.

В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначає, що 13.08.2018 звернувся до Корецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області було подано заяву про призначення пенсії за віком, у зв'язку з досягненням пенсійного віку та до заяви було долучено копії всіх необхідних документів для призначення пенсії. Листом від 31.01.2018 №1540/04 Корецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області відмовило у призначенні пенсії, у зв'язку з неподанням представником позивача всіх необхідних документів для призначення пенсії та у зв'язку з відсутністю документів про місце проживання (реєстрації) особи на території України, відсутністю міжнародного договору України з Сполученими Штатами Америки, який би регулював відносини у сфері пенсійного забезпечення та відсутність паспорту громадянина України, документ, який засвідчує проживання на території України або посвідки на постійне проживання, у якій громадянство зазначено "Україна". Представник позивача вважає, що дані причини є безпідставними та просить суд позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 08.10.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито позовне провадження та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), протягом розумного строку, але не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідачем - Корецьким об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Рівненської області, у встановленні судом строки, було подано відзив на позовну заяву, де вказано, що під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Договір між Україною та США в галузі пенсійного забезпечення не укладено. Відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та Порядку подання та оформлення документів для призначення ( перерахунку) пенсій, пенсія призначається та виплачується лише громадянам України за наявності паспорта громадянина України, або посвідки на постійне місце проживання, у якій громадянство зазначено "Україна", на підставі будь-яких інших документів призначити та виплачувати пенсію правових підстав немає. Просять суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Враховуючи, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши адміністративний позов, відзив на позовну заяву, з'ясувавши усі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 13.08.2018 представник позивача ОСОБА_2 звернувся до Корецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області з заявою про призначення ОСОБА_1, громадянці України, у зв'язку з досягненням пенсійного віку, пенсії за віком. До заяви було долучено: 1) довідку ТОВ "Острозький цукровий завод" № 103 від 08.08.2018 про заробітну плату для обчислення пенсії; 2) довідку ТОВ "Острозький цукровий завод" № 104 від 08.08.2018; 3) довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру від 29.05.2018; 4) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 № 637 (а саме: довідку ТОВ "Острозький цукровий завод" № 105 від 08.08.2018, довідку ТОВ "Острозький цукровий завод" № 106 від 08.08.2018, довідку ТОВ "Острозький цукровий завод" № 107 від 08.08.2018, довідку ТОВ "Острозький цукровий завод" № 108 від 08.08.2018, довідку ТОВ "Острозький цукровий завод" № 111 від 08.08.2018); 5) заяву про спосіб виплати пенсії (для виплати через банк) від 03.08.2018; 6) довідку Оженинської сільської ради № 934 від 01.06.2018; 7) довідку Оженинської сільської ради № 1265 від 12.06.2018; 8) довідку Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області № 5601.3.1.1-2249/56.1-18 від 07.06.2018; 9) паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії РРТГ №199403 від 12.10.2017; 10) свідоцтва про народження дітей (10 шт.); 11) свідоцтво про шлюб серії І-ГЮ №276802 від 18.08.1973; 12) трудову книжку; 13) довіреність на Представника серії ННС № 085592 від 01.06.2018 р., витяг з ЄРД № 36634042 від 01.06.2018 р.; 14) паспорт Представника серії КА № 438673 від 03.06.1997. Зазначені документи та заява про призначення пенсії були прийняті Корецьким об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Рівненської області, що підтверджується розпискою-повідомленням від 13.08.2018 і зареєстровані за №623 (а.с.36).

Судом також встановлено, що листом від 31.08.2018 №1540/04 Корецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області повідомило ОСОБА_1 про те, що в призначенні пенсії за віком відмовлено, у зв'язку з відсутністю документів про місце проживання (реєстрації) особи. Також зазначено, що згідно ст. 51 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсій страхування" під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Крім того, вказують на те, що на даний час відсутній міжнародний договір із Сполученими Штатами Америки, який би регулював відносини у сфері пенсійного забезпечення. Відповідно до вимог Закону України та вищезазначеного Порядку, пенсія виплачується лише громадянам України за наявності паспорта громадянина України, документа, який засвідчує фактичне проживання на території України або посвідки на постійне проживання, у якій громадянство зазначено "Україна", на підставі будь-яких інших документів призначити та виплачувати пенсію правових підстав немає. До заяви долучено копію паспорта для виїзду за кордон, який не містить даних про місце проживання (реєстрації) на території України, а саме в Острозькому районі, тому прийнято рішення про відмову Вам в призначенні пенсії за віком (а.с.37-38).

Не погоджуючись з діями Корецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1, вважаючи їх незаконними представник позивача звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Стаття 25 Конституції України гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами.

Кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом (ст. 33 Конституції України).

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право на пенсію в Україні є конституційним правом громадянина України.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення ст. 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV) загальнообов'язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами, зокрема, рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов'язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-IV передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим законом та досягли встановленого цим законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у ст. 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Вказаною нормою зазначені необхідні передумови для призначення пенсії. Вимога обов'язкового проживання на території України для призначення пенсії не встановлена.

Згідно з ч. 2 ст.2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Конституційний Суд України в рішенні від 07.10.2009 №25-рп/2009 визнав такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними) положення п.2 ч.1 ст. 49, другого речення ст. 51 Закону №1058-IV щодо припинення виплати пенсії пенсіонерам на час постійного проживання (перебування) за кордоном у разі, якщо Україна не уклала з відповідною державою міжнародний договір. Зазначені положення Закону втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

У пункті 3.3 рішення зазначено, що оспорюваними нормами Закону №1058-15 конституційне право на соціальний захист поставлене в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення.

Таким чином, держава, всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору. Виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов'язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов'язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, - в Україні чи за її межами.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Пічкур проти України", яке набрало статусу остаточного 07.02.2014, вказав, що право на отримання пенсії як таке стало залежним від місця проживання заявника, що призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України. Дійсно, заявник, який був економічно активним в Україні з 1956 року до 1996 року, мав право на отримання пенсії після закінчення трудової діяльності та, як це передбачалося національним законодавством на час події, він знову отримував би свою пенсію після повернення в Україну. Тому Європейський суд з прав людини дійшов до висновку, що заявник перебував у відносно схожій ситуації із пенсіонерами, які проживали в України, щодо самого права на отримання пенсії (п.51 рішення).

У пункті 54 цього рішення Європейський суд з прав людини вказав, що наведених вище міркувань достатньо для висновку про те, що різниця в поводженні, на яку заявник скаржився, порушувала статтю 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою: статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження або за іншою ознакою, у поєднанні із статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи те, що рішення Європейського суду з прав людини є джерелом права та обов'язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суди при розгляді справ зобов'язані враховувати практику Європейського суду з прав людини, у тому числі й у рішенні у справі Пічкур проти України, як джерело права відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Тому, суд вважає, що призначення пенсії не може ставитись в залежність від місця проживання громадянина, а тому відмова відповідача у призначенні позивачу пенсії з підстав, викладених у листі №1540/04 від 31.08.2018 є протиправною та суперечить висновкам Конституційного Суду України та Європейському суду з прав людини, викладеним у рішенні у справі "Пічкур проти України".

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про неправомірність дій Корецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком.

З огляду на таке, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог і необхідність їх задоволення.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб'єкти владних повноважень не обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

При зазначених обставинах, вимоги позивача правомірні, обґрунтовані і підлягають до задоволення, а заперечення відповідача суд відхиляє як безпідставні і такі, що суперечать чинному законодавству та фактичним обставинам справи.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Як визначено ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача - ОСОБА_1 слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Корецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області судовий збір у розмірі 704, 80 грн.

Оригінал квитанції знаходить в матеріалах справи (а.с. 2).

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Корецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про зобов'язання вчинення певних дій - задовольнити повністю.

Зобов'язати Корецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області (вул.Старомонастирська,8, м.Корець, Рівненська область, 34700, ) призначити пенсію ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, Рівненська область, 35800, РНОКПП НОМЕР_1) з 13.08.2018, громадянці України, яка постійно проживає на території Сполучених Штатів Америки, на підставі заяви представника адвоката ОСОБА_2 від 13.08.2018.

Стягнути на користь позивача - ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, Рівненська область, 35800, РНОКПП НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Корецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (вул.Старомонастирська,8, м.Корець, Рівненська область, 34700, ) судовий збір у розмірі 704,80 грн (сімсот чотири гривні 80 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 09 листопада 2018 року.

Суддя Зозуля Д.П.