Справа № 159/3129/18
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/2203/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Качмара В.Я., Курильця А. Р.,

з участю секретаря судового засідання - Федчук М.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду апеляційну скаргу інспектора роти №2 батальйону УПП у Волинській області ДПП Диньковського Сергія Руслановича на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №2 батальйону УПП у Волинській області ДПП Диньковського Сергія Руслановича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

суддя в 1-й інстанції - Наваляний Т.Д.,

час ухвалення рішення - 18.09.2018 року, час не зазначено,

місце ухвалення рішення - м. Ковель,

дата складання повного тексту рішення - не зазначена.

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до відповідача - інспектора роти №2 батальйону УПП у Волинській області ДПП Диньковського С.Р., в якому просив скасувати постанову серії ВР №218008 від 24 червня 2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. за порушення ч.1 та ч.2 ст.122 КУпАП.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18 вересня 2018 року позов задоволено. Скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 218008 від 24 червня 2018 року, винесену інспектором роти №2 батальйону УПП у Волинській області ДПП Диньковським С.Р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 та ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що у матеріалах справи міститься відеофіксація, яка є доказом вини позивача, а також зазначає, що належним доказом вини позивача є рапорт інспектора СРПП №3 Шацького ВП ГУНП у Волинській області Сидуна Я.С. про вчиненне адміністративне правопорушення. Просить скасувати оскаржуване рішення, та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Учасники справи в судове засідання не прибули, хоча про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи в їх відсутності за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів, згідно з ч.4 ст.229 КАС України без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а оскаржуване рішення змінити з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «PEUGEOT 206», номерний знак НОМЕР_1, 24 червня 2018 року о 18 год. 05 хв. у м. Ковелі по вул. Незалежності, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, при цьому, перед початком руху не увімкнув правий покажчик повороту, чим порушив вимоги п.8.5.1 та п.9.2 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 та ч.2 ст.122 КУпАП.

За цим фактом ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 та ч.2 ст.122 КУпАП на підставі постанови у справі про адміністративне порушення серії ВР №218008 від 24 червня 2018 року, складеної інспектором роти №2 батальйону УПП у Волинській області ДПП Диньковським С.Р., згідно з якою до ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 та ч.2 ст.122 КУпАП, а тому постанова серії ВР №218008 від 24 червня 2018 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. підлягає скасуванню.

Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Ст.222 КУпАП передбачає, що органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3,5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1 - 126) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.3 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених ст.258 цього кодексу.

Згідно з ч.2, 4 ст.258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 КУпАП.

Ст.258 КУпАП містить вичерпний перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Відповідно до ст.283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З матеріалів справи вбачається, що позивача притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.122 КУпАП.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Ч.2 ст.122 КУпАП передбачає, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п.8.5.1 ПДР України горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 34.1 цих Правил.

П.9.2 ПДР передбачає, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно з п.9.3 ПДР у разі відсутності або несправності світлових покажчиків повороту сигнали початку руху від правого краю проїзної частини, зупинки зліва, повороту ліворуч, розвороту або перестроювання на смугу руху ліворуч подаються лівою рукою, витягнутою вбік, або правою рукою, витягнутою вбік і зігнутою у лікті під прямим кутом угору.

Відповідно до п.9.4 ПДР подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху.

Ст.251 КУпАП передбачає, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

П.9 ст.31 Закону України "Про Національну поліцію" передбачає, що поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засоби фото-, і кінозйомки, відеозапису.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 24 червня 2018 року о 18:05 год., керуючи транспортним засобом «PEUGEOT 206», номерний знак НОМЕР_1, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, при цьому, перед початком руху не увімкнув правий покажчик повороту, чим порушив вимоги п.8.5.1 та п.9.2 ПДР України.

Колегією суддів оглянуто та досліджено відеозапис з камери нагрудного реєстратора поліцейського, що знаходиться на цифровому носії інформації DVD-R та міститься в матеріалах справи (а.с.20), з якого вбачається, що цим відеофайлом зафіксована процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення, разом з тим, на ньому не зафіксовано обставин, які б підтверджували наявність встановлених законом підстав для зупинки транспортного засобу, а саме: факту перетину позивачем суцільної дорожньої розмітки, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків та факту наявності чи відсутності увімкненого правого покажчика повороту.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ч.2 ст.77 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача.

При цьому, колегія суддів не приймає до уваги покликання апелянта про те, що рапорт інспектора СРПП №3 Шацького ВП ГУНП у Волинській області Сидуна Я.С. є належним та допустимим доказом вини позивача, оскільки у матеріалах справи відсутні докази подання рапорту т.в.о.начальника ВОНС у м. Ковель УПП у Волинській області ДПП, якому такий адресований, а саме: докази на підтвердження реєстрації такого рапорту (штамп із вхідним номером та датою, витяг з журналу вхідної кореспонденції).

Таким чином, жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 та ч.2 ст.122 КУпАП, відповідачем не надано, а судом таких обставин не встановлено.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 та ч.2 ст.122 КУпАП, а тому постанова серії ВР №218008 від 24 червня 2018 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, однак суд першої інстанції лише скасував постанову у справі про адміністративне правопорушення, не вирішивши питання щодо закриття справи про адміністративне правопорушення, хоча позивач у своїй позовній заяві просив також закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ч.4 ст.317 КАС України передбачає, що зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено, а тому абзац другий резолютивної частини рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18 вересня 2018 року у справі №159/3129/18 необхідно доповнити реченням: «та закрити справу про адміністративне правопорушення», у зв'язку з чим рішення необхідно змінити.

Керуючись ст.229, 242, 243, 250, 271, 272, 286, 310, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу інспектора роти №2 батальйону УПП у Волинській області ДПП Диньковського Сергія Руслановича задовольнити частково.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18 вересня 2018 року у справі №159/3129/18 змінити, доповнивши абзац другий резолютивної частини рішення: «та закрити справу про адміністративне правопорушення».

У решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий- суддя О. І. Мікула
судді В. Я. Качмар
А. Р. Курилець