Справа № 813/1514/18
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2018-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/708/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Дідик Н.С.,

озглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 травня 2018 року, головуючий суддя - Брильовський Р.М., ухвалене у м. Львові, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов»язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2018 року позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га у власність для ведення особистого селянського господарства на території Тулиголівської сільської ради Городоцького району Львівської області, оформлене у вигляді листа-відповіді № X-14969/0-9263/6-17 від 28 грудня 2017 року «Про розгляд клопотання»; зобов»язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га у власність для ведення особистого селянського господарства на території Тулиголівської сільської ради Городоцького району Львівської області.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що відповідач відмовив позивачу у наданні такого дозволу, посилаючись на постанову Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 № 413 «Деякі питання удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними». Втім, на переконання позивача, відповідач жодним чином не вказав про будь-яку невідповідність місця розташування об»єкта. Вказане рішення Головного управління Держгеокадастру у Львівській області містить підставу для відмови, яка не передбачена статтею 118 Земельного кодексу України, а відтак є протиправним. Посилання відповідача у спірному рішенні на постанову Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 №413 «Деякі питання удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними», як на підставу для відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, є необґрунтованим, у зв»язку з чим просив позов задовольнити.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18 травня 2018 року адміністративний позов задоволено; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га у власність для ведення особистого селянського господарства на території Тулиголівської сільської ради Городоцького району Львівської області, оформлене листом № X-14969/0-9263/6-17 від 28 грудня 2017 року «Про розгляд клопотання»; зобов»язано Головне управління Держгеокадастру у Львівській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га у власність для ведення особистого селянського господарства на території Тулиголівської сільської ради Городоцького району Львівської області.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, Головне управління Держгеокадастру у Львівській області оскаржило її в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, не надано належної правової оцінки наявним доказам, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що підставою для відмови позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою є саме невідповідність місця розташування об»єкта вимогам законів, нормативно-правових актів, відтак позиція відповідача є законною та відповідає вимогам земельного законодавства.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав подану апеляційну скаргу, вважає оскаржене рішення суду незаконним та протиправним та повністю підтримав доводи, зазначені у апеляційній скарзі.

Представник позивача заперечив проти апеляційної скарги, вважає оскаржене рішення суду законним та обґрунтованим та просили апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 2 грудня 2017 року позивач звернувся до ГУ Держгеокадастру у Львівській області із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га у власність для ведення особистого селянського господарства на території Тулиголівської сільської ради Городоцького району Львівської області.

До клопотання додано викопіювання з кадастрової карти (плану) та інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, копію документа, що посвідчує особу, копію документа про присвоєння ідентифікаційного номера фізичній особі у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків та інших обов»язкових платежів.

07 грудня 2017 року ГУ Держгеокадастру у Львівській області листом від № 18-13-0.31-15670/2-17 звернулось до голови Тулиголівської сільської ради Городоцького району про висловлення позиції щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою.

Однак, в матеріалах справи відсутня відповідь голови Тулиголівської сільської ради Городоцького району на зазначений лист відповідача, також в оскаржуваному рішенні відсутні посилання на отриману відповідь від голови Тулиголівської сільської ради Городоцького району.

28 грудня 2017 року ГУ Держгеокадастру у Львівській області за результатами розгляду клопотання, листом № X-14969/0-9263/6-17 відмовило позивачу у наданні вищезазначеного дозволу, посилаючись на постанову Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 року №413 «Деякі питання удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними». Зокрема, відповідач зазначив, що пропонована позивачем до відведення земельна ділянка в переліку земельних ділянок, які можуть бути передані у власність громадянам відсутня, а відтак вирішення даного питання по суті, стане можливим після внесення відображеної на картографічних матеріалах земельної ділянки, поданої позивачем у клопотанні, до переліку та розміщення її на сайті.

Позивач не погоджуючись із таким рішенням відповідача, вважав, що йому протиправно відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, тому звернувся із даним позовом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржене рішення відповідача викладеного у листі №X-14969/0-9263/6-17 від 28.12.2017 року не містить жодної з передбачених законом підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а тому, з огляду на приписи ч.7 ст.118 ЗК України, така відмова не є вмотивованою.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до частин 6, 7 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим, Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об»єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що чинним законодавством визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Відмова у наданні дозволу з інших підстав не допускається.

Як видно з матеріалів справи підставою для відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Тулиголівської сільської ради Городоцького району Львівської області стало те, що земельна ділянка, яку бажає отримати позивач, не входить до переліку земельних ділянок, які можливо передати у власність в межах норм безоплатної приватизації у ІV кварталі 2017 року.

Щодо посилання відповідача на Стратегію удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними, затверджену постановою Кабінету Міністрів України від 07 червня 2017 року №413, то таке є безпідставним, оскільки вона не визначає додаткових підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, а затверджена з іншою метою - створення сучасної, прозорої і дієвої системи управління у сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності, спрямованої на забезпечення захисту інтересів суспільства (насамперед учасників антитерористичної операції), територіальних громад та держави, а також раціонального та ефективного функціонування сільськогосподарських регіонів з урахуванням потреб розвитку населених пунктів, запобігання деградації земель, необхідності забезпечення продовольчої безпеки держави.

Таким чином, вірний є висновок суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування рішення та зобов»язання відповідача повторно розглянути клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 травня 2018 року у справі №813/1514/18 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 243 КАС України - з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
В. В. Святецький

Повний текст постанови складено 09.11.2018 року.