Справа № 314/2623/18
Суддя: Мануйлова Н. Ю.
Дата ухвалення: 2018-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 314/2623/18
Провадження № 2-а/314/38/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2018 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Мануйлової Н.Ю., секретар судового засідання Рясна А.В., за участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 314/2623/18 за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП №3 Вільнянського ВП ПВП ГУНП в Запорізькій області Синюка Артема Анатолійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

13.06.2018 позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому зазначив, що 21.05.2018 приблизно о 00 годині 35 хвилин, знаходячись в транспортному засобі АЗЛК 2141 державний номер НОМЕР_1 по вул. Соборній в м. Вільнянську в районі парку ім. Леніна приблизно за 30 метрів від дорожнього знаку зупинки, знаходячись на узбіччі, розмовляв зі своєю знайомою. В цей час до його автомобіля наблизився автомобіль патрульної служби Вільнянського ВП Пологівського ВП, поліцейські склали постанову від 21.05.2018 серії НК № 834465 про адміністративне правопорушення за порушення п. 15.9 е) Правил дорожнього руху та було накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Зважаючи на такі обставини, позивач вважає дії інспектора СРПП № 3 Вільнянського ВП Пологівського ВП щодо притягнення його до адміністративної відповідальності неправомірними, оскільки 21.05.2018 він свій автомобіль зупинив далеко за зупинкою, і не на дорозі, а на узбіччі, тому зазначає, що порушити вказаний пункт ПДР не міг. ОСОБА_1 у позові просить постанову про адміністративне правопорушення від 21.05.2018 серії НК № 834465 про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП України та накладення стягнення у розмірі 255 грн. визнати протиправною та скасувати.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, натомість надав до суду письмові пояснення від 04.09.2018, у яких зазначив, що близько 00:30 21.05.2018 під час патрулювання у м. Вільнянськ, ним та капітаном поліції Калініченком С. В. та лейтенантом поліції Вєлєвою-Мацько Т. І. був виявлений автомобіль НОМЕР_2, який був припаркований поблизу зупинки транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку 5.41.1 «Пункт зупинки автобусу», у зв'язку з чим в передбаченому законодавством порядку було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Поліцейський зачитав зміст винесеної постанови, однак ОСОБА_1 відмовився від підпису, мотивуючи тим, що зі своїм правопорушенням не згоден, копія постанови була направлена останньому поштою. Також відповідачем надані до суду фотознімки з місця вчинення адміністративного правопорушення.

Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, заслухавши пояснення позивача, суд прийшов до такого висновку.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 835564 ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом АЗЛК 2141 номерний знак НОМЕР_1 21.05.2018 о 00 годині 35 хвилин в м Вільнянськ по вул. Соборна, не виконав вимоги дорожнього знака 5.41.1 зупинка громадського транспорта, чим порушив п. 15.9 е) ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у розмірі 255 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАСУ завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У п. 1.10 Правил дорожнього руху закріплено поняття «зупинка» - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Відповідно до п. 15.9 е) зупинка забороняється, зокрема, ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Під час дослідження фотознімків з місця вчинення адміністративного правопорушення, які надані відповідачем, вбачається, що автомобіль НОМЕР_3 очевидно здійснив зупинку ближче 30 м від знаку 5.41.1 «Пункт зупинки автобуса» та не дотримався обмежень, передбачених п. 15.9 е) ПДР.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП визначено, зокрема, порушення вимог дорожніх знаків тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов'язок суб'єкта владних повноважень щодо доказування правомірної свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2ст. 77 КАС України), але й обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1ст. 77 КАС України).

Статтею 161 КАС України встановлено, що позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Позивач не надав жодних доказів, які спростовували б факт вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1ст. 122 КУпАП.

Основними завдання поліції викладеними уст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», є виявлення поліцією причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вжиття у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вжиття заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень.

Отже, суд дійшов висновку про те, що інспектор поліції при несенні служби і виявленні адміністративного правопорушення з боку позивача ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, діяв правомірно в межах своїх повноважень, відповідно до своїх службових обов'язків. Підстав для визнання його дій неправомірними судом не виявлено, підстав для скасування винесеної постанови суд також не вбачає.

Керуючись ст.ст.2,9,90,241-246, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора СРПП №3 Вільнянського ВП ПВП ГУНП в Запорізькій області Синюка Артема Анатолійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 09.11.2018.

Суддя Наталія Юріївна Мануйлова

09.11.2018