Справа № 824/1094/18-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2018-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

13 листопада 2018 р. м. Чернівці Справа № 824/1094/18-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Боднарюк О.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 до Управління державної міграційної служби України в Чернівецькій області, про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які діють в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 (далі - позивач), звернувся в суд з позовом до Управління державної міграційної служби України в Чернівецькій області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною відмову Управління державної міграційної служби у Чернівецькій області у видачі ОСОБА_3 у зв'язку із досягненням 16-річного віку паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної ради України від 26.06.1992 № 2503-XII;

- зобов'язати Управління державної міграційної служби у Чернівецькій області оформити та видати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв'язку із досягненням ним 16-річного віку паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-XII, без передачі будь-яких даних про дитину і про батьків, до ЄДДР без оформлення (присвоєння) унікального номеру запису в реєстрі (УНЗР), без відцифрованого підпису особи, без від цифрованого образу обличчя, без відцифрованих відбитків пальців рук, без використання будь-яких засобів ЄДДР.

Відповідно до вимог статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви у тому числі з'ясовує, чи:

- відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;

- немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Перевіривши позовну заяву на предмет дотримання вимог встановлених ст. 160, 161, 172 КАС України, суд зазначає наступне.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси і просити про їх захист.

Позов пред'являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції, який має відповідати вимогам встановленим ст. 160, 161 КАС України.

Відповідно до пункту 2 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Як видно із змісту адміністративного позову, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не зазначили в ній ідентифікаційний код юридичної особи (відповідача) в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також не вказано реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 або номер і серію її паспорта.

Відповідно до частини 3 статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із частиною 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір, зокрема, справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 3 пункту 1 частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В позовній заяві заявлено дві вимоги немайнового характеру, які випливають одна з іншої, і стосуються одних і тих же правовідносин.

З огляду на розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2018 року - 1762,00 грн., встановлений статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік, та враховуючи заявлену немайнову вимогу, позивач за подання даної позовної заяви повинен був сплатити судовий збір у сумі 704,80грн. Проте, позивачем не подано до суду документ про сплату судового збору.

Відповідно до пункту 11 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Проте, всупереч вказаним вище нормам не зазначено ні в позовній заяві, ні в окремій заяві про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Разом з тим, позивач в позовній заяві заявив клопотання про звільнення від сплати судового збору на підставі пункту 7 статті 5 Закону України "Про судовий збір", відповідно до якої від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

Розглянувши вказане клопотання, суд вважає, що у задоволенні цього клопотання слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 43 КАС України здатність мати процесуальні права та обов'язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Згідно з частиною 2 статті 43 КАС України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Конституційний Суд України в рішенні від 28.11.2013 року № 12-рп/2013 надав офіційне тлумачення п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", та відзначив, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи, перелік котрих наведено в ст.60 КАС України (в редакції до 15.12.2017 року) "Участь у справі органів та осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб".

Згідно Закону України від 03.10.2017 року №2147-VIII Кодекс адміністративного судочинства України викладено у новій редакції.

В редакції з 15.12.2017 року КАС України, від сплати судового збору, в розумінні п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи, перелік котрих наведено в ст. 53 КАС України "Участь у судовому процесі органів та осіб, яким законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб".

При цьому, очевидним є те, що в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 позов заявлено його законними представниками батьком та матір'ю, відповідно ОСОБА_1 та ОСОБА_2, правовий статус яких визначено ст. 56 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 56 КАС України передбачено, що права, свободи та інтереси малолітніх та неповнолітніх осіб, які не досягли віку, з якого настає адміністративна процесуальна дієздатність, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді їхні законні представники - батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом. Відтак, законом не передбачено права матері та батька, котрі звертаються в інтересах власної неповнолітньої дитини, якщо діти не є інвалідами (п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір") на звільнення від сплати судового збору при зверненні до суду.

Передбачені законодавством випадки у розумінні приписів п. 7 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" слід розуміти як звернення в інтересах громадян, віднесених до 1 та 2 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи; інвалідів Великої Вітчизняної війни та сім'ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняних до них у встановленому порядку особи; інвалідів I та II груп, тощо.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору відповідно п. 7 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для залишення даної позовної заяви без руху.

На підставі наведеного та керуючись статтями 169, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовити повністю.

2. Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 до Управління державної міграційної служби України в Чернівецькій області, про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії залишити без руху.

3. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, які вказані в мотивувальній частині цієї ухвали - протягом п'яти днів з дня вручення ухвали.

4. Копію ухвали невідкладно направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Боднарюк О.В.