Справа № 753/18654/18
Суддя: Сирбул О. Ф.
Дата ухвалення: 2018-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/458/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2018 р. Дарницький районний суд м.Києва в складі :

головуючого судді - Сирбул О.Ф.

за участі секретаря судових засідань Петрик А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до поліцейського Департаменту патрульної поліції УПП у м. Києві лейтенанта поліції Бруєва Дмитра Андрійовича, третя особа: Департамент патрульної поліції, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 у вересні 2018 року звернувся до суду із позовом до поліцейського Департаменту патрульної поліції УПП у м. Києві лейтенанта поліції Бруєва Д.А. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що постановою про адміністративне правопорушення від 07 вересня 2018 року, винесеною поліцейським Департаменту патрульної поліції УПП у м. Києві лейтенантом поліції Бруєвим Д.А., його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 425 грн.

Позивач не погоджується з зазначеним рішенням поліцейського, посилаючись на ту обставину, що постанова про адміністративне правопорушення винесена незаконно, упереджено з грубим порушенням вимог щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, внесення до постанови недостовірних відомостей та безпідставного накладення адміністративного стягнення.

Посилаючись на викладене, позивач просить суд визнати дії поліцейського, який виносив постанову серії ЕАВ № 583734 від 07 вересня 2018 року протиправними та визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 583734 від 07 вересня 2018 року відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав повністю, просив суд його задовольнити.

Відповідач та третя особа в судове засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про день, час і місце розгляду справи. Від відповідача до суду відзив на позовну заяву не надходив.

Суд, заслухавши пояснення позивача, розглянувши адміністративну справу, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судом встановлено, що 07 вересня 2018 року винесено поліцейським Департаменту патрульної поліції УПП у м. Києві лейтенантом поліції Бруєвим Д.А. постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 583734.

Відповідно до зазначеної постанови ОСОБА_3 07 вересня 2018 року о 16.35 год. керуючи автомобілем Ssangyong, д.н.з. НОМЕР_1, в напрямку м. Києва, здійснив рух заднім ходом на шляхопроводі, порушивши п. 10.10 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно п. 10.10 ПДР забороняється рух транспортних засобів заднім ходом на автомагістралях, дорогах для автомобілів, залізничних переїздах, пішохідних переходах, перехрестях, мостах, шляхопроводах, естакадах, у тунелях, на в'їздах і виїздах з них, а також на ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи недостатньою видимістю.

Дозволяється рух заднім ходом на дорогах з одностороннім рухом за умови дотримання вимог пункту 10.9 цих Правил та неможливості під'їхати до об'єкта іншим чином.

Пунктом 10.9 ПДР визначено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

У судовому засіданні позивач зазначив, що 07 вересня 2018 року, прямував по об'їзній дорозі м. Бровари в бік м. Києва і помилково заїхав на під'їзну дорогу до шляхопроводу з одностороннім рухом, що веде до м. Бориспіль. Проїхавши близько десяти метрів і зрозумівши свою помилку, позивач зупинився, включив сигнал аварійної зупинки та рухаючись заднім ходом, не створюючи перешкод іншим учасникам руху, повернувся на дорогу у потрібному йому напрямку та продовжив рух. Після чого був зупинений спіробітниками поліції.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Крім того, відповідно до ст.1 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Також, працівники Національної поліції повинні не забувати, що їх завданням є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги (ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію»), а ні виконувати лише тільки функцію карального органу, необхідно працювати на довіру громадян України.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Верховний Суд України роз'яснив у постанові суду першої інстанції від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем не надано достатніх доказів які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 24 поставнови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2015року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283, 284 КУпАП. В ній зокрема необхідно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Частиною першою ст. 55 Конституції України проголошено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Так, при розгляді справи не знайшов свого підтвердження факт вчинення правопорушення ОСОБА_3, в матеріалах справи такі підтвердження також відсутні, є в наявності лише постанова про вчинення правопорушення та накладення стягнення у вигляді штрафу, що не дає підстав стверджувати про порушення позивачем правил дорожнього руху.

Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є підставними та обгрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, а постанова - скасуванню.

На підставі ст. 139 КАС України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 7, 122, 251, 268, 283-284, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до поліцейського Департаменту патрульної поліції УПП у м. Києві лейтенанта поліції Бруєва Дмитра Андрійовича, третя особа: Департамент патрульної поліції, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати дії поліцейського Департаменту патрульної поліції УПП у м. Києві лейтенанта поліції Бруєва Дмитра Андрійовича, що до притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП протиправними.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 583734, винесену поліцейським Департаменту патрульної поліції УПП у м. Києві лейтенантом поліції Бруєвим Дмитром Андрійовичем 07 вересня 2018 року відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу порушення.

Стягнути з поліцейського Департаменту патрульної поліції УПП у м. Києві лейтенанта поліції Бруєва Дмитра Андрійовича на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст складено та підписано 12 листопада 2018 року.

Суддя