Справа № 826/6378/18
Суддя: Ісаєнко Юлія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2018-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/6378/18 Суддя (судді) першої інстанції: Аверкова В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Ісаєнко Ю.А.,

суддів: Мельничука В.П., Земляної Г.В.,

за участю:

секретаря Левченка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.07.2018 у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради України про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування розпоряджень,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради України про визнання протиправними дій та скасування розпоряджень.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.07.2018 закрито провадження у справі.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, апелянтом подано апеляційну скаргу з підстав неповного з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, та порушення норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Доводи апелянта, зокрема, обґрунтовані тим, що судом першої інстанції не було враховано всіх доводів позивача при розгляді клопотання про закриття провадження у справі, а його посада відноситься до посад державної служби.

Представник апелянта та апелянт в судовому засіданні наполягали на задоволенні вимог апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції просили скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що не заважає розгляду справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради України про:

- визнання протиправними: дії начальника Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради Корната Володимира Володимировича щодо винесення ним Розпорядження від 03 березня 2018 року №25 "Про створення комісії по факту, який стався 23 лютого 2018 року "; дії першого заступника начальника Управління - Глухова Сергія Анатолійовича; заступника начальника Управління Нестерука Ігоря Анатолійовича; заступника начальника Управління - Лазарчука Романа Вікторовича; начальника відділу утримання будинків та прибудинкових територій № 1 - Верцімагу Ірину Володимирівну; начальника відділу експлуатації та ремонту технологічного обладнання - Павлюка Ігоря Петровича; начальника відділу кадрів - Шалун Людмилу Володимирівну; заступника начальника відділу організації виробництва та договірно-правової роботи - Павлика Олександра Миколайовича, які згідно Розпорядження від 03 березня 2018 року №25 були у складі комісії; дії начальника Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради Корната Володимира Володимировича щодо винесення ним Розпорядження від 23 березня 2018 року №32 "Про оголошення догани ОСОБА_2.";

- скасування: Розпорядження начальника Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради від 03 березня 2018 року №25 "Про створення комісії по факту, який стався 23 лютого 2018 року", Розпорядження начальника Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради Корната Володимира Володимировича від 23 березня 2018 року №32 "Про оголошення догани ОСОБА_2.".

В подальшому від представника Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради України надійшло клопотання про закриття провадження у справі, обґрунтоване тим, що позивач звернувся до адміністративного суду з метою захисту трудових прав, що в свою чергу виключає розгляд справи у порядку адміністративного судочинства.

Суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість заявленого клопотання, оскільки наказом від 12.12.2016 №312 Управління адміністративними будинками, у зв'язку зі зміною правового статусу окремих категорій працівників Управління (втрата статусу державних службовців), затвердженням (розпорядження по Управлінню справами Апарату Верховної Ради України від 06 жовтня 2016 року №104) та введення в дію штатного розпису працівників Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради, які виконують функції з обслуговування (розпорядження по Управлінню від 07.10.2016 №105), переведено ОСОБА_2 на посаду завідувача сектору зеленого господарства відділу утримання будинків та прибудинкових територій №1 з 12.12.2016, увільнивши його з посади завідувача сектору зеленого господарства відділу господарського утримання будинків по вул. М. Грушевського, 5, 18/2, Шовковичний, 2, 4.

Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Згідно запису в трудовій книжці ОСОБА_2 від 07.02.2007 позивач призначений на посаду завідувача сектору зеленого господарства, як такий, що пройшов конкурсний відбір.

07.02.2007 ОСОБА_2 прийняв присягу державного службовця та йому присвоєно сьомий ранг державного службовця.

26.12.2011 позивачу присвоєно 5 ранг державного службовця.

19.05.2016 позивача призначено порядком переведення на посаду завідувача сектору зеленого господарства відділу господарського обслуговування будинків по вул. М. Грушевського, 5, 18/2, Шовковичний, 2, 4.

12.12.2016 позивач переведений на посаду завідувача сектору зеленого господарства відділу утримання будинків та прибудинкових територій № 1.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів виходить з наступного.

Пунктом 17 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Базовим (загальним) законом, що регулює суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, є Закон України "Про державну службу".

Згідно з ст. 1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ (чинного на час прийняття позивача на державну службу), державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів.

Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

За приписами ст. 17 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ, громадяни України, які вперше зараховуються на державну службу, приймають Присягу такого змісту: "Повністю усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити народові України, суворо дотримувати Конституції та законів України, сприяти втіленню їх у життя, зміцнювати їх авторитет, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, з гідністю нести високе звання державного службовця, сумлінно виконувати свої обов'язки".

Державний службовець підписує текст Присяги, який зберігається за місцем роботи. Про прийняття Присяги робиться запис у трудовій книжці.

Відповідно до приписів ст. 2 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015

№ 889-VIII, державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов'язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Колегія суддів звертає увагу на положення ст. 48 Кодексу законів про працю України, якими, передбачено , що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п'ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню, студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів, які проходять стажування на підприємстві, в установі, організації.

Працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п'яти днів після прийняття на роботу. Студентам вищих та учням професійно-технічних навчальних закладів трудова книжка оформляється не пізніше п'яти днів після початку проходження стажування.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

З огляду на вказані положення законодавства, та те, що ОСОБА_2 прийняв присягу державного службовця після проходження конкурсного відбору та призначення на посаду завідувача сектору зеленого господарства Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради України, та оскільки трудова книжка не містить записів, які б спростовували факт перебування позивача на державній службі, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апелянта щодо можливості розгляду вказаного спору в порядку адміністративного судочинства, оскільки факт перебування останнього на державній службі не спростовано належними доказами, які б відповідали вимогам ст.ст. 73 - 76 КАС України,.

Згідно пункту 1 частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України,завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскільки факт прийняття позивачем присяги державного службовця та перебування на державній службі підтверджується відповідними записами в трудовій книжці, яка згідно ст. 48 Кодексу законів про працю України є основним документом про трудову діяльність працівника, а відтак підстав стверджувати протилежне судом не встановлено.

Стосовно доводів відповідача про те, що наказом від 12.12.2016 № 312 Управління адміністративними будинками, у зв'язку зі зміною правового статусу окремих категорій працівників Управління (втрата статусу державних службовців), затвердженням (розпорядження по Управлінню справами Апарату Верховної Ради України від 06 жовтня 2016 року №104) та введення в дію штатного розпису працівників, переведено ОСОБА_2 на посаду завідувача сектору зеленого господарства відділу утримання будинків та прибудинкових територій №1, з 12.12.2016, то колегія суддів звертає увагу на те, що відповідачем не вказано яким саме нормативно-правовим актом за даних обставин врегульовано питання втрати позивачем статусу державного службовця. А отже, зазначені посилання не враховуються судом апеляційної інстанції, як такі, що належно спростовують правову позицію ОСОБА_2

Враховуючи все вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскільки даний спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, то наявні підстави для скасування оскаржуваної ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.07.2018.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 321 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З огляду на те, що судом першої інстанції неповно встановлено обставини, що мають значення для справи, а відтак наявні підстави для скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи на розгляд суду першої інстанції.

Керуючись статтями 242, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.07.2018 - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

(Постанову у повному обсязі складено 12.11.2018)

Головуючий суддя Ю.А. Ісаєнко

Суддя Г.В. Земляна

Суддя В.П. Мельничук