Справа № 0840/2703/18
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2018-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

08 листопада 2018 року Справа № 0840/2703/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Татаринова Д.В., розглянувши в порядку письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 (69068, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1)

до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69071, м. Запоріжжя, вул. Карпенка - Карого, 25-А, )

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач) в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови в перерахунку ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсії по втраті годувальника смерті чоловіка, ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та за життя отримав пенсію по вислузі років льотно - випробного складу цивільної авіації, із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %;

- зобов'язати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести перерахунок ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсії по втраті годувальника після смерті чоловіка, ОСОБА_2, із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 % та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною, починаючи з 30 жовтня 2017 року.

Ухвалою суду від 10 липня 2018 року позовну заяву залишено без руху в зв'язку з невідповідністю позовної заяви вимогам КАС України та позивачеві був наданий строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді від 10 вересня 2018 року відкрито провадження у справі, на підставі статті 262 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням, але без виклику сторін та призначено судове засідання на 02 жовтня 2018 року.

За вимогами статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Таким чином останній день розгляду справи є 09 листопада 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог у позовній заяві та в заяві на відзив позивач зазначає, щодо помилковості застосованого відповідачем коефіцієнта страхового стражу під час здійснення перерахунку пенсії з 1 жовтня 2017 року. Вказує, що з 01 жовтня 2017 року внесено зміни до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та її чоловік отримував пенсію по вислузі років льотно - випробного складу цивільної авіації, призначену у відповідності до статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Пенсія по втраті годувальника призначається в розмірі 50% пенсії за віком. У зв'язку з цим, зазначає, що їй було вперше призначено пенсію за віком, проте при її призначенні було зменшено показник стажу. Стверджує, що при розрахунку пенсії за віком мав застосовуватись величина оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%. З наведених підстав просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач у поданому 28 вересня 2018 року відзиві проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень послався на те, що позивач перебуває на обліку з 09 вересня 1992 року, якій призначено пенсію за віком та у зв'язку з набранням чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перераховано відповідно до норм зазначеного закону. На підставі заяви починаючи з 30 жовтня 2017 року позивача переведено на пенсію зв'язку з втратою годувальника. Отже позивачка скористалась своїм правом на вибір одного із видів пенсії передбачених статтями 9 та 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Та зазначає, що пенсія по втраті годувальника позивачу здійснено переведення з пенсії за віком, в межах одного закону. З наведених підстав відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

На підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Шевченківському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в місті Запоріжжі з 09 вересня 1992 року та призначено їй пенсію за віком, яку з набранням чинності Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перераховано відповідно до норм зазначеного закону.

30 жовтня 2017 року позивачу на підставі його заяви проведено перерахунок пенсії відповідно по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням осучаснення пенсії відповідно до Закону України №2148-VIII від 03 жовтня 2017 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" з розрахунку величини оцінки одного року страхового стажу - 1%.

13 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про розрахунок пенсії відповідно до частини 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

28 лютого 2018 року відповідачем в своєму листі зазначено, що сума доплати по проведеному перерахунку в період з 30 жовтня 2017 року по 31 березня 2018 року у розмірі 794,66 грн. отримано у квітня місяці 2018 року, разом із основним розміром пенсії.

31 травня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії по втраті годувальника із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.

Однак, листом Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя від 19 червня 2018 року №314/Д-1 позивача повідомлено, величина оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% застосовується з 01 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року лише при первинному призначенні пенсії, отже індивідуальний коефіцієнт по стажу та розмір пенсії розрахований вірно, у відповідності до вимог чинного законодавства.

Позивач вважаючи дії пенсійного фонду щодо відмови позивачу у проведенні перерахунку пенсії на користь позивача із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% протиправними, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №1058-ІV).

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім'ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (у редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії за віком, далі - Закон №1058-ІV) передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Частиною 1 статті 25 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п'яти знаків після коми за формулою:

Кс= (См*Вс)/100%*12

Кс - коефіцієнт страхового стажу;

См - сума місяців страхового стажу;

Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Відповідно до частини 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням змін, внесених Законом України від 08 липня 2011 року № 3668-VI "Про заходи по законодавчому забезпеченню реформування пенсійної системи" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи або перерахунку пенсії може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

В силу частини 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу 1 цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", збільшений на 79 гривень.

Відповідно до частини 4-4 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Суд дослідивши матеріали справи зазначає, що пенсія була призначена позивачу відповідно до положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", у зв'язку з чим у відповідності до вище вказаних положень підлягала перерахунку з 01 жовтня 2017 року з врахуванням частини 4-3 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Також слід зазначити, що вищевказані норми в установленому законодавством порядку не визнано неконституційними.

Відповідно до наведених норм розмір перерахованої позивачу пенсії з 01 жовтня 2017 року визначено на підставі коефіцієнту страхового стажу позивача з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1%, а не з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35%, оскільки було внесено відповідні зміни до законодавства.

Позивач в обґрунтування протиправності дій в позові посилається на норми статті 58 Конституції України, якою визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Суд зазначає, що перерахунок пенсії позивачу зі зменшенням величини оцінки одного року страхового стажу 1% було здійснено починаючи з 01 жовтня 2017 року, а не з дати призначення позивачу пенсії, отже посилання на норми статті 58 Конституції України, суд вважає необґрунтованими.

Також не бере до уваги посилання позивача на те, що чинним законодавством України не передбачено можливість зміни величини оцінки одного року страхового стажу уже призначеної пенсії, у зв'язку з наступним.

Статтею 6 КАС України закріплено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

В рішенні від 03 червня 2014 року "Великода проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Також позивач в позові посилається на статтю 22 Конституції України, якою визначено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Слід зазначити, що при зменшенні величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1% одночасно було підвищено розмір середньої заробітної плати, який використовується при обчисленні пенсій.

При цьому, як слідує із матеріалів справи, внаслідок проведеного з 01 жовтня 2017 року перерахунку пенсії позивачу, фактичний розмір пенсії позивача збільшився до 3772,44 грн.

З огляду на викладене, посилання позивача на звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод позивача, на думку суду, є також необґрунтованими.

Суд звертає увагу позивача на те, що за наслідками проведеного позивачу з 01 жовтня 2017 року перерахунку пенсії, розмір пенсії ОСОБА_1 збільшився, а тому жодного звуження обсягу прав і свобод позивача не відбулось.

Тому, позовні вимоги позивача про визнання дій протиправними та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок є не обґрунтованими та не підлягають до задоволення.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням з'ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Згідно з нормами 139 КАС України, у зв'язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову судові витрати позивачу не підлягають відшкодуванню.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (69068, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69071, м. Запоріжжя, вул. Карпенка - Карого, 25-А, ) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинення дій - відмовити у повному обсязі.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення у повному обсязі виготовлено та підписано 08 листопада 2018 року.

Суддя Д. В. Татаринов