Справа № 296/639/14-а (2-а-11/12)
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2018-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 296/639/14-а (2-а-11/12)

Головуючий у 1-й інстанції: Рожкова О.С.

Суддя-доповідач: Кузьмишин В.М.

07 листопада 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сушка О.О.

за участю:

секретаря судового засідання: Сербин І.І.,

позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 07 лютого 2014 року (постановлену в м. Житомир) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду Країни в м. Житомирі Житомирської області про визнання дій (бездіяльності) неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

постановою Корольовського районного суду м. Житомир від 06 березня 2012 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області про визнання дій (бездіяльності) неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області щодо відмови в призначенні ОСОБА_2 пенсії у зв'язку з втратою годувальника ОСОБА_3, інваліда 1 групи, учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в розмірі, передбаченому вимогами ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 02.06.2011р. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області призначити ОСОБА_2 пенсію, як непрацездатному члену сім'ї померлого годувальника - чоловіка - ОСОБА_3, інваліда 1 групи, учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, відповідно до вимог ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із застосуванням мінімальної пенсії за віком згідно із Законом України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" з 02 червня 2011 року.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2012 року апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області залишено без задоволення, а постанову Корольовського районного суду в м. Житомирі Житомирської області від 06 березня 2012 року - без змін.

Управлінням Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2 як непрацездатному члену сім'ї померлого годувальника в розмірі 6406 грн.. 64 коп.

21 січня 2014 року начальник Богунського ВДВС Житомирського МУЮ Аврамчук В.В. звернувся до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду та просив змінити спосіб і порядок виконання судового рішення, прийнятого Корольовським районним судом м. Житомир у справі №2а-11/12 з: "зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області призначити ОСОБА_2 пенсію, як непрацездатному члену сім'ї померлого годувальника - чоловіка - ОСОБА_3, інваліда 1 групи, учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, відповідно до вимог ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із застосуванням мінімальної пенсії за віком згідно із Законом України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" з 02 червня 2011 року" на: "стягнення з управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області ОСОБА_2 пенсії, як непрацездатному члену сім'ї померлого годувальника - чоловіка - ОСОБА_3, інваліда 1 групи, учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, відповідно до вимог ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із застосуванням мінімальної пенсії за віком згідно із Законом України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" з 02 червня 2011 року в розмірі 6 403,64 грн.".

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомир від 07 лютого 2014 року заяву про зміну способу та порядку виконання рішення суду задоволено.

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні поданої заяви.

Позивач в судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги та просила скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Представник відповідача та Богунського ВДВС Житомирського МУЮ в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, що підтверджується матеріалами адміністративної справи.

Заслухавши суддю-доповідача, присутнього учасника процесу, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення, з урахуванням наступного.

Змінюючи спосіб і порядок виконання постанови Корольовського районного суду м. Житомир від 06 березня 2012 року, суд першої інстанції послався на ч. 1 ст. 263 КАС України (в редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваної ухвали) та роз'яснення Вищого адміністративного суду України, викладені у інформаційному листі №846/12/13-13, та дійшов висновку про обґрунтованість доводів заявника.

Однак, колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду, з огляду на таке.

Частиною 1 статті 263 КАС України (в редакції, чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали) передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення, розстрочення виконання рішення та зміни способу його виконання є такі підстави: для розстрочення та відстрочення - обставини, що ускладнюють виконання, а для зміни способу і порядку виконання - обставини, які роблять виконання неможливим.

При цьому, зміна на підставі статті 263 КАС України (в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваної ухвали) способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до статті 162 КАС України (в редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваної ухвали) при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права.

Аналізуючи норми ч. 1 ст. 263 КАС України (в редакції, чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали) у системному зв'язку із нормами, які гарантують право на судовий захист і передбачають форми й способи його реалізації, можна дійти висновку, що в контексті спірних правовідносин обставини, якими обґрунтовувалася державним виконавцем необхідність зміни способу і порядку виконання судового рішення, не можуть бути підставами для такої зміни, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не може бути змінений на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду позову по суті. Варто також зазначити, що невиконання відповідачем судового зобов'язання в частині виплати через тимчасовий брак коштів в розумінні ч. 1 ст. 263 КАС (в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваної ухвали) не може бути вагомою причиною для зміни способу і порядку виконання судового рішення, оскільки ця виплата буде виконана при надходженні коштів із Державного бюджету України.

Аналогічна правова позиція щодо застосування ч. 1 ст. 263 КАС (в редакції, чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали), якою передбачено право на звернення із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, була висловлена раніше Верховним Судом України у постановах від 11 листопада 2014 року (справи №21-475а14 та №21-394а14), від 25 листопада 2014 року (справа №21-506а14), від 05.12.2016 р. (справа №21-365а16).

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заяви державного виконавця.

Відповідно до ст. 312 КАС апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 1 ст. 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином, судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права при вирішенні питання, а наведені в апеляційній скарзі доводи спростовують правильність рішення суду, у зв'язку з чим оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 07 лютого 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду Країни м. Житомира про визнання дій (бездіяльності) неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії скасувати.

У задоволенні заяви начальника Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції Аврамчука Василя Васильовича про зміну способу виконання постанови Корольовського районного суду м. Житомир від 06 березня 2012 року у справі №2а-11/12 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 12 листопада 2018 року.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Ватаманюк Р.В. Сушко О.О.