Справа № 460/2648/18
Суддя: Махаринець Д.Є.
Дата ухвалення: 2018-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

06 листопада 2018 року м. Рівне №460/2648/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Махаринця Д.Є. за участю секретаря судового засідання Мороза Д.Ю. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Антонюк Р.В.,

відповідача: представник Гаврилюк О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Підприємство об'єднання громадян "Перелесник" міської громадської організації "Рівненський ювілейний ринок"
доРівненський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області
про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

Підприємство об'єднання громадян "Перелесник" міської громадської організації "Рівненський ювілейний ринок" звернулось з позовом до Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.10.2018.

25.10.2018 позивачем подано заяву про забезпечення позову у якому позивач просить суд забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - постанови №РВ130/977/000312/ТД-ФС від 07.08.2018 про накладення штрафу у розмірі 558 450 грн., зупинити дію постанови про стягнення виконавчого збору від 04.10.2018 ВП №53748015, зупинити дію постанови про арешт майна боржника від 04.10.2018 ВП №53748015.

26.10.2018 ухвалою суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за позовом Підприємства об'єднання громадян "Перелесник" міської громадської організації "Рівненський ювілейний ринок" до Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.10.2018, вирішено розгляд справи проводити в спрощеного провадженні без виклику сторін, судовий розгляд призначено на 06.11.2018.

26.10.2018 на підставі ч.3 ст. 154 КАС України ухвалою суду було вирішено призначити судове засідання щодо розгляду заяви про забезпечення позову у справі №460/2648/18.

В судовому засіданні представник позивача подане клопотання підтримав з підстав викладених у поданій заяві, додатково зауважив, що стягнення за виконавчим документом призведе до зупинки роботи підприємства та несплати орендних платежів до місцевого бюджету.

Представник відповідача в судовому засіданні ствердила, що нею було допущено ряд описок в оскаржуваній постанові, які були нею виправлені у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» і просила відмовити у забезпеченні позову, оскільки поданий виконавчий документ повністю відповідав вимогам закону.

Заява про забезпечення позову обґрунтована наступним.

04.10.2018 головним державним виконавцем Гаврилюк О.Я. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП 57348015, постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 55845 грн. та постанову про арешт майна боржника від 04.10.2018 у межах цього ж виконавчого провадження. Позивач вважає, що протиправними та незаконними діями головного державного виконавця Гаврилюк О.Я. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого документа - постанови №РВ130/977/000312/ТД-ФС від 07.09.2018, яка не лише не надсилалась позивачу у встановленому законом порядку, але і взагалі не виносилась щодо позивача. Крім того дата набрання законної сили документом не настала. Також позивач покликається на те, що йому буде вкрай складно повернути стягнуті з нього кошти, що містить очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі, а фінансове зобов'язання в розмірі 614295 грн. є непомірним для нього. Додатково зазначав, що якщо заходи забезпечення позову не будуть вжиті, то на час набрання чинності рішенням суду по цій справі оскаржувана постанова вже буде повністю виконана, а в зв'язку з арештом усього майна позивача фактично паралізовано господарську діяльність підприємства, що зокрема призведе до несплати орендних платежів до місцевого бюджету.

Відповідачем було подано клопотання про долучення постанови державного виконавця від 05.11.2018 про виправлення описки, якою виправлено описку в постанові про відкриття виконавчого провадження, а саме змінено дату видачі постанови з 07.09.2018 на 07.08.2018, та змінено в рядку «вступив в законну силу (набрав чинності) 07.11.2018» на «документ вступив в законну силу (набрав чинності) 07.09.2018»; виправити описку в постанові про стягнення з боржника виконавчого збору, а саме в рядку «виданий 07.09.2018» замінити на «виданий 07.08.2018»; виправити описку в постанові про арешт майна боржника, а саме в рядку «виданий 07.09.2018» замінити на «виданий 07.08.2018»,

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що вона задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частин першої та другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачений вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Частиною 1 статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову, а також захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

З аналізу наведеної норми вбачається, що обов'язковою передумовою вжиття заходів забезпечення позову є обґрунтованість відповідних вимог сторони, в тому числі й з зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішення, дії або бездіяльності, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам останньої, неможливості у подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи та обов'язковим поданням доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу забезпечення позову. При цьому, ознаки протиправності повинні бути пов'язані саме з порушеними правами, свободами чи інтересами.

У свою чергу, відповідно до вимог пункту 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень. Суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Таким чином, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Розглядаючи клопотання про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду в майбутньому. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.

Суд також зазначає, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень є очевидно протиправними.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.

В заяві позивача відсутні посилання на фактичні обставини, які б обумовили вимоги про здійснення заходів по забезпеченню позову, не доведено існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі чи неможливості здійснити захист цих прав, свобод та інтересів без вжиття заходів забезпечення шляхом зупинення дії виконавчого документу - постанови Управління Держпраці у Рівненській області від 07.09.2018, постанови про стягнення виконавчого збору від 04.10.2018 ВП53478015 та постанови про арешт майна боржника від 04.10.2018 ВП53478015.

Крім того суд зауважує, що позивачем та його представником в судовому засіданні не надано суду доказів щодо фінансового стану підприємства та доказів наявності договорів оренди земельних ділянок та сплати за ними платежів до бюджету.

Суд також керується вимогами пункту 5 ч. 3 ст. 151 КАС України якими не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов'язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

Враховуючи предмет спірних правовідносин - визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.10.2018, оцінивши обґрунтованість доводів клопотання, щодо доцільності забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - постанови №РВ130/977/000312/ТД-ФС від 07.09.2018 управління Держпраці в Рівненській області про накладення штрафу у розмірі 558 450 грн., зупинення дії постанови про стягнення виконавчого збору від 04.10.2018 ВП №53748015, зупинення дії постанови про арешт майна боржника від 04.10.2018 ВП №53748015, адекватність його вимог, забезпечення збалансованості інтересів сторін та обсяг позовних вимог, суд вважає, що заява позивача про забезпечення адміністративного позову до задоволення не підлягає.

Керуючись статтями 150-157, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви Підприємства об'єднання громадян "Перелесник" міської громадської організації "Рівненський ювілейний ринок" про забезпечення позову та зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - постанови №РВ130/977/000312/ТД-ФС від 07.08.2018 управління Держпраці в Рівненській області про накладення штрафу у розмірі 558 450 грн., зупинення дії постанови про стягнення виконавчого збору від 04.10.2018 ВП №53748015, зупинення дії постанови про арешт майна боржника від 04.10.2018 ВП №53748015 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Махаринець Д.Є.