Справа № 460/2835/18
Суддя: Махаринець Д.Є.
Дата ухвалення: 2018-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

12 листопада 2018 року

м. Рівне

№460/2835/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Махаринець Д.Є., перевіривши виконання вимог статті 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України за позовною заявою

Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот"

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

про визнання протиправною та скасування вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування вимоги №Ю-258-11 від 13.09.2018.

Пунктами 1- 3 та 6 частини 1 статті 171 КАС України визначено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху.

Так, перевіряючи на виконання положень ч.1 ст.171 КАС України даний позов, суддею встановлено, що подана позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.160 - 161 КАС України з огляду на наступне.

Так, згідно частини 3 статті 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Одночасно з поданням позовної заяви було подано клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке мотивоване тяжким фінансовим станом підприємства.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір", суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на невизначений строк.

З наведеної норми вбачається, що єдиною підставою для відстрочення, розстрочення, звільнення від сплати судового збору є майновий стан сторони. При цьому, визначення майнового стану є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується його рівень.

Лише у виняткових випадках суд може відстрочити особі сплату судового збору не порушуючи принципу юридичної рівноваги та враховуючи скрутне матеріальне становище викликане об’єктивними обставинами, що підтверджуються відповідними доказами.

З цього приводу слід зазначити, що в подібних правовідносинах суддя жодного разу не відстрочував суб'єкту владних повноважень - податковому органу сплату судового збору, де останній виступав в якості позивача та відхиляв аналогічні клопотання які мотивувались відсутністю коштів бюджетного фінансування зазначаючи в ухвалах, що такі обставини не є підставою для звільнення та безумовного відстрочення сплати збору. На думку суду звільнення однієї із сторін правовідносин за наявності неодноразових відмов іншій стороні може виглядати як прихильність до позивача, що не відповідатиме правовим позиціям Європейського Суду з прав людини, рішення якого є обов'язковими до виконання судами України. Так відповідно до практики Європейського суду з прав людини, об'єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: - забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається свідчить про неупередженість суду; судом створено достатні гарантії для усунення підстав і навіть потенційної можливості побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Вирішуючи дане процесуальне клопотання суд наголошує на необхідності неухильного дотримання принципу рівності сторін. На думку суду така рівність повинна бути як в межах розглядуваної справи, так і не обмежуватись рамками конкретної справи. Європейський суд з прав людини досить часто посилається на принцип рівності перед законом і судом у своїх рішеннях, при тому, що засади рівності і змагальності у судовому процесі виведені ним із принципу верховенства права, якому підпорядкована вся Конвенція, та є складовою права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції. Принцип рівності сторін у процесі – у розумінні “справедливого балансу” між сторонами – вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Рішення у справах “Dombo Beheer B.V. v. The Netherlands” від 27 жовтня 1993 року, заява № 14448/88, п. 33, та “Ankerl v. Switzerland” від 23 жовтня 1996 року, заява № 17748/91 п. 38. Принцип рівності був неодноразово застосований ЄСПЛ і у справах щодо України. Наприклад, у справі “Надточій проти України” (Nadtochiy v. Ukraine, заява № 7460/03), рішення від 15 травня 2008 року.

Суд також бере до уваги, що принцип рівності сторін – один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду – передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом (див., серед інших рішень та mutatis mutandis, “Кресс проти Франції” (Kress v. France), [GC], заява № 39594/98, п. 72, ECHR 2001-VI; “Ф.С.Б. проти Італії” (F.C.B. v. Italy) від 28 серпня 1991 року, серія A № 208-B, п. 33; “Т. проти Італії” (Т. v. Italy) від 12 жовтня 1992 року, серія A № 245-C, п. 26; та “Кайя проти Австрії” (Kaya v. Austria), заява № 54698/00, п. 28, від 8 червня 2006 року).

Таким чином суд не вбачає підстав для відстрочення сплати судового збору позивачу в даній ситуації. Крім того, на думку суду позивачем не надало суду достатніх доказів на підтвердження скрутного матеріального становища та об'єктивну неможливість сплати судового збору.

За таких обставин клопотання про відстрочення сплати судового збору є безпідставним, а тому до задоволення не підлягає.

Отже позовну заяву слід залишити без руху.

Позивачу недоліки позовної заяви слід усунути шляхом подання до суду оригіналу документу про сплату судового збору в розмірі 100778,73 грн., що становить 1,5 відсотка ціни позову або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Керуючись статтею 169 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування вимоги залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю не більше 10 днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремо не оскаржується.

Суддя Махаринець Д.Є.