Справа № 822/1753/18
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2018-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1753/18 Головуючий у 1-й інстанції: Лабань Г.В.

Суддя-доповідач: Капустинський М.М.

08 листопада 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Охрімчук І.Г. Моніча Б.С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 червня 2018 року (повне рішення складено 20 червня 2018 року) у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС України у Хмельницькій області, в якому просила визнати протиправним та скасувати наказ "Про проведення фактичної перевірки" від 03.05.2018 №1463 ФОП ОСОБА_2

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оспорюваний наказ оформлений з порушенням норм податкового законодавства, а саме відповідач не зазначив підставу для проведення фактичної перевірки, передбачену ст.80 Податкового кодексу України.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 червня 2018 року в задоволені адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування наказу - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги. В апеляційній скарзі зазначає, що позивач була відсутня під час проведення перевірки і не надавала згоду на її проведення.

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління ДФС у Хмельницькій області просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Зазначає, що позивачем зроблено помилковий висновок стосовно того, що відсутні підстави для проведення фактичної перевірки, що саме неподання суб'єктом господарювання у встановлений строк обов'язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх з нульовими показниками стали підставою для проведення такої перевірки.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Судом встановлено, що наказом ГУ ДФС України у Хмельницькій області від 03.05.2018 №1463 призначено проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з питань дотримання вимог Податкового кодексу України, Законів України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері громадської торгівлі, громадського харчування та послуг", "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", постанови Правління НБУ від 29.12.2017 №148 "Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", Кодексу законів про працю України, Закону України "Про оплату праці".

Перевірка проводилася з 07.05.2018 тривалістю 10 робочих днів, проведення перевірки доручено головним державним ревізорам-інспекторам відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління аудиту ГУ ДФС у Хмельницькій області Белінській Т.В. та Калянову Ю.В..

Відповідно до направлення на перевірку №1338 від 03.05.2018 та №1339 від 03.05.2018 працівниками ГУ ДФС України у Хмельницькій області 08.05.2018 здійснено вихід з метою проведення фактичної перевірки відділу магазину ФОП ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1.

Із зазначеними вище направленнями на перевірку ознайомилася представник ФОП ОСОБА_2, а саме: продавець ОСОБА_5, а також представник отримала копію наказу на проведення перевірки, де вказані підстави для проведення перевірки.

За наслідками проведеної перевірки складений Акт фактичної перевірки №0178/22/01/14/НОМЕР_1 від 16.05.2018.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуваний наказ "Про проведення фактичної перевірки" від 03.05.2018 №1463 ФОП ОСОБА_2 є законним та правомірним.

Розглядаючи питання про законність і обґрунтованість судового рішення, яким в позові відмовлено, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до вимог пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки визначений ст.80 ПК України.

Приписами пункту 80.1 передбачено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Згідно п.80.2 фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів (пп.80.2.1);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (пп.80.2.2);

- письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування (пп.80.2.3);

- неподання суб'єктом господарювання в установлений законом строк обов'язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками (пп.80.2.4);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (пп.80.2.5);

- у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3 (пп.80.2.6);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації (пп.80.2.7).

Відповідно до п.80.4 перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі пп.20.1.10 п.20.1 ст.20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

Згідно п.80.5 допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із ст.81 цього Кодексу.

Під час проведення фактичної перевірки в частині дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), в тому числі тим, яким установлено випробування, перевіряється наявність належного оформлення трудових відносин, з'ясовуються питання щодо ведення обліку роботи, виконаної працівником, обліку витрат на оплату праці, відомості про оплату праці працівника. Для з'ясування факту належного оформлення трудових відносин з працівником, який здійснює трудову діяльність, можуть використовуватися документи, що посвідчують особу, або інші документи, які дають змогу її ідентифікувати (посадове посвідчення, посвідчення водія, санітарна книжка тощо) (п.80.6).

Приписами п.80.7 передбачено, що фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Строки проведення фактичної перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу. Порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено ст.86 цього Кодексу.

Як вбачається з доданого до матеріалів справи спірного наказу від 03.05.2018 №1463 та направлень на перевірку №1338 та №1339 від 03.05.2018 підставою для проведення фактичної перевірки є пп.80.2.4 п.80.2 ст.82 ПК України.

Відповідно до пп.80.2.4 п.80.2 ст.82 ПК України підставою для проведення фактичної перевірки є, окрім інших, неподання суб'єктом господарювання в установлений законом строк обов'язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками.

З матеріалів справи (виписки з бази даних) вбачається, що позивач до бази даних передавала звітність (по чековій інформації), в якій зазначені нульові показники.

Таким чином твердження позивача про те, що спірний наказ був виданий з порушенням норм чинного податкового законодавства не відповідає дійсності та спростовується доказами, які знаходяться в матеріалах справи.

Згідно п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Як встановлено судом першої інстанції, із направленнями на перевірку ознайомилася представник ФОП ОСОБА_2, а саме: продавець ОСОБА_5, а також представник отримала копію наказу на проведення перевірки, де вказані підстави для проведення перевірки та здійснила допуск до проведення фактичної перевірки працівників контролюючого органу.

Про фактичний допуск до перевірки свідчать самі матеріали перевірки, а саме: опис наявних готівкових коштів, які знаходяться на місці проведення розрахунків. Опис був би неможливим в разі не допуску до перевірки.

Згідно з позицією Верховного Суду України, висловленій в постанові від 24.12.2010 у справі за позовом ТОВ "Foods and Goods L.T.D." до ДПІ у Калінінському районі м. Донецька, третя особа - ДПА в Донецькій області, про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами.

Тобто, згідно з правовою позицією Верховного Суду України, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Відтак, з огляду на наведене, позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки.

Отже, суд першої інстанції вірно виходив з того, що позивач не скористалася належним та допустимим способом захисту від можливо неправомірних посягань контролюючого органу та допустив до проведення перевірки останнього.

Крім того, контролюючим органом 11.05.2018 на адресу позивача був направлений запит про надання документів. До закінчення провадження, запитувані документи суб'єктом господарювання надані не були.

Частиною 2 ст.76 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З наведеного суд зазначає, що під час розгляду даної адміністративної справи відповідач довів правомірність прийнятого рішення, що дає підстави суду дійти висновку про необґрунтованість позовних вимог та необхідність відмови у їх задоволенні.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що наказ ГУ ДФС України у Хмельницькій області є правомірним.

Згідно з ч.1 ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 червня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 08 листопада 2018 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Охрімчук І.Г. Моніч Б.С.