Справа № 826/12614/16
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2018-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12 листопада 2018 року № 826/12614/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Донця В.А., секретар судового засідання Сом П.А., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Національного банку України до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1, про визнання протиправною та скасування постанови.

Національний банк України звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Пироговської-Харітонової Яніни Олексіївни від 22.07.2016 у виконавчому провадженні №51740380.

Ухвалою суду від 06.09.2016 відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд справи. На підставі розпорядження керівника апарату суду про повторний автоматичний розподіл та протоколу автоматичного розподілу - справу передано судді Донцю В.А. Ухвалами суду: від 17.09.2018 призначено підготовче засідання; від 08.10.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення вимог статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем постанова від 22.07.2016 про відкриття виконавчого провадження №51740380 направлена 27.07.2016, а тому оскаржувана постанова є неправомірною, оскільки має місце порушення прав Національного банку України, як сторони виконавчого провадження.

Відповідач заперечення проти позову до суду не подав, в клопотанні від 28.09.2016 №20.1-381/6 просив в задоволенні позовних вимог відмовити. Разом з клопотанням до суду додано копію матеріалів виконавчого провадження.

У матеріалах справи наявні письмові заперечення представника третьої особи, відповідно до яких представник просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання, водночас позивач мав змогу звернутися до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з заявою про поновлення строків для добровільного виконання судового рішення у зв'язку з несвоєчасним отриманням постанови від 22.07.2016.

На підставі частини третьої статті 268 КАС України судом здійснено судовий розгляд справи без участі представників сторін, які належно повідомлялись про місце, дату та час судового розгляду справи.

Дослідивши письмові докази, судом встановлено.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.04.2016 по справі №826/5325/16, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2016, позовну заяву ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову Правління Національного банку України від 22.03.2016 №180 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Український Інноваційний Банк" з моменту її прийняття. Визнано протиправним та скасовано рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22.03.2016 № 385 "Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства "Український Інноваційний Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку" з моменту його прийняття. Зобов'язано Національний банк України (в особі його відповідальних осіб, до повноважень яких відноситься вчинення відповідних дій) вчинити всі необхідні дії щодо відновлення функціонування Публічного акціонерного товариства "Український Інноваційний Банк" в якості банківської установи - в обсязі та стані, який існував до прийняття постанови правління Національного банку України від 22.03.2016 №180 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Український Інноваційний Банк" (у тому числі, але не виключно - дозволити усі початкові платежі Публічному акціонерному товариству "Український Інноваційний Банк" у системі електронних платежів (СЕП) та відновити роботу Публічного акціонерного товариства "Український Інноваційний Банк" у системі обміну інформацією та виконання платежів SWIFT, Національному банку України повідомити усі банки про відновлення роботи Публічного акціонерного товариства "Український Інноваційний Банк" у зазначених вище системах). У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

З метою примусового виконання вказаної постанови суду Київським апеляційним адміністративним судом видано виконавчий лист від 15.07.2016 №826/5323/16.

Представник ОСОБА_1 19.07.2016 звернувся до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою про відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом.

Старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Пироговською-Харітоновою Я.О. прийнято постанову від 22.07.2016 про відкриття виконавчого провадження №51740380.

Відповідно до постанови від 22.07.2016 про відкриття виконавчого провадження №51740380 стягувачем зазначено ОСОБА_1, боржником - Національний банк України та встановлено строк для добровільного виконання судового рішення до 29.07.2016.

Листом від 22.07.2016 №381/6 копія постанови від 22.07.2016 про відкриття виконавчого провадження №51740380 направлена боржнику поштою.

Відповідно до позовної заяви позивач зазначає, що фактично постанова про відкриття виконавчого провадження від 22.07.2016 була надіслана державним виконавцем поштою 27.07.2016 та надійшла на адресу Національного банку України 01.08.2016, тобто після закінчення встановленого строку для добровільного виконання судового рішення, що, на думку відповідача, є достатньою підставою для скасування такої постанови.

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою позивач звернувся до суду.

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Статтею 25 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року №606-XIV XIV (чинного на час прийняття оскаржуваної постанови) державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби (частина перша). Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом (частина друга). Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові (частина п'ята).

Частиною першою статті 31 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Судом встановлено, що з метою примусового виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.04.2016 по справі №826/5325/16, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2016, видано Київським апеляційним адміністративним судом виконавчий лист від 15.07.2016 №826/5323/16. У виконавчому листі стягувачем визначено ОСОБА_1 (позивач у справі №826/5325/16), боржником - Національний банк України. Представника стягувача ОСОБА_1 звернувся до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з заявою від 19.07.2016 про відкриття провадження у справі. Старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Пироговською-Харітоновою Я.О. прийнято постанову від 22.07.2016 про відкриття виконавчого провадження №51740380.

Отже, відповідачем дотримано вимог Закону України "Про виконавче провадження" під час вирішення питання про відкриття виконавчого провадження №51740380 та ухвалення оскаржуваної постанови.

Доходячи такого висновку, судом взято до уваги, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 21 Закону України "Про виконавче провадження" на відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України покладається виконання рішень, за якими: боржниками є &? ;...&?и; Національний банк України &?,;...&?и;.

Судом також встановлено, що лист від 22.07.2016 №381/6 разом з постановою від 22.07.2016 про відкриття виконавчого провадження №51740380 направлено державним виконавцем боржнику з порушенням вимог частини п'ятої статті 25 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки відповідно до відмітки поштового штемпеля конверт поданий до поштового відділення 27.07.2016. Проте суд вважає, що наведена обставина не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови, оскільки не впливає на її правомірність. Наведена обставина стосується вчинення державним виконавцем виконавчих дій після відкриття виконавчого провадження.

Інших доводів на обґрунтування протиправності оскаржуваної постанови позивачем в позовній заяві не наведено.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, тому в їх задоволенні слід відмовити.

Як убачається з матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1378,00 грн. (меморіальний ордер від 10.08.2016 №). Оскільки в задоволенні позову відмовлено, відповідачем не надано доказів понесення судових витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати присудженню не підлягають.

Керуючись статтею 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Позивач - Національний банк України (ідентифікаційний код 00032106, місцезнаходження: 01601, місто Київ, вулиця Інститутська, будинок 9).

Відповідач - Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (ідентифікаційний код 00015622, місцезнаходження 01001, місто Київ, вулиця Городецького, будинок 13).

Відповідно до частини шостої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Судові рішення за наслідками розгляду судом першої інстанції справи, визначеної статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя В.А. Донець