Справа № 810/3162/18
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/3162/18 Суддя (судді) першої інстанції: Каракашьян С.К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

Суддів: Епель О.В.,

Степанюка А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну Першого заступника прокурора Київської області на ухвалу Окружного адміністративного суду м.Києва від 30 серпня 2018 року по справі за адміністративним позовом Першого заступника прокурора Київської області до Департаменту ДАБІ України у Київській області, Відділу містобудування та архітектури Києво-Святошинської адміністрації про скасування містобудівних умов №353/2016 від 29.12.2016, визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач, Перший заступник прокурора Київської області, звернувся до суду з даним позовом, в якому просив:

- скасувати містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки №353/2016, видані 29.12.2016 відділом містобудування та архітектури Києво-Святошинської районної державної адміністрації на розробку проектно-кошторисної документації для багатоквартирного житлового будинку з нежитловими приміщеннями за адресою: с.Софіївська Борщагівка, пр-т Мартинова, 12;

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області ДАБІ України, яка виразилась у відсутності реагування на порушення вимог містобудівного законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 29.12.2016 №353/2016 та реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт від 20.01.2017 №КС 72;

- зобов'язати Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області ДАБІ України скасувати декларацію про початок виконання будівельних робіт «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з нежитловими приміщеннями по пр-ту Мартинова, 12, в с. Софіївська Борщагівка києво-Святошиснького району Київської області» зареєстровану 20.01.2017 Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області ДАБІ України за №КС 72.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02 липня 2018 року позовну заяву передано за підсудністю до Окружного адміністративного суду м.Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 03 серпня 2018 року позовну заяву залишено без руху у зв'язку з відсутністю посилання на закон, яким прокурору надано право на пред'явлення даного позову. При цьому, вказано, що Кодекс адміністративного судочинства України не містить винятків щодо зазначення органу, уповноваженого державою на здійснення певних функцій.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 30 серпня 2018 року позовну заяву повернуто позивачу у зв'язку із недоведенням необхідності захисту інтересів держави саме прокурором, а також необґрунтуванням підстав звернення до суду з наданням належних доказів, які би підтверджували наявність підстав для представництва прокурором у відповідності до статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст.312 КАС України, апеляційну скаргу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не виконані вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, а саме, не доведено необхідність звернення за судовим захистом порушених прав держави саме прокурором.

Проте, колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції помилковим з огляду на таке.

Відповідно до положень ст. 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно ст. 23 Закону України «Про прокуратур» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 08.04.1999 у справі № 1-1/99 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин.

В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання.

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте, держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Крім того, відповідно до рішення Конституційного суду України від 08.04.1999 у справі №1-1/99 під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» потрібно розуміти як «орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади».

Прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави, і ця заява, є підставою для порушення справи в суді.

Положеннями частин 4, 5 статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про основи містобудування» містобудування (містобудівна діяльність) - це цілеспрямована діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, громадян, об'єднань громадян по створенню та підтриманню повноцінного життєвого середовища, яка включає прогнозування розвитку населених пунктів і територій, планування, забудову та інше використання територій, проектування, будівництво об'єктів містобудування, спорудження інших об'єктів, реконструкцію історичних населених пунктів при збереженні традиційного характеру середовища, реставрацію та реабілітацію об'єктів культурної спадщини, створення інженерної та транспортної інфраструктури.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

Однією з функцій управління у сфері містобудівної діяльності є контроль за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, проектної документації.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про основи містобудування» при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені дотримання державних стандартів, норм і правил; урахування державних та громадських інтересів при плануванні та забудові територій.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» управління у сфері містобудівної діяльності та архітектурно-будівельного контролю здійснюється шляхом: 1) планування територій на державному, регіональному та місцевому рівнях; 2) моніторингу стану розроблення та реалізації містобудівної документації на всіх рівнях; 3) визначення державних інтересів для їх врахування під час розроблення містобудівної документації.

Так, предметом даного позову є порушення (на переконання позивача) вимог містобудівного законодавства, державних стандартів, норм і правил під час надання містобудівних умов та обмежень, а також реєстрації декларації про початок будівельних робіт, що дають право на забудову земельної ділянки, яка розташована в межах приаеродромної території аеродрому «Київ» (Жуляни), чим порушено інтереси держави у сфері безпеки цивільної авіації., оскільки, Україна як держава, що приєдналася до Конвенції про міжнародну цивільну авіацію, несе відповідальність за виконання міжнародних зобов'язань, що випливають із цієї Конвенції, та за гарантії і створення умов безпеки для суспільства, захисту інтересів під час провадження діяльності в галузі цивільної авіації та використання повітряного простору України (ст. 4 Повітряного кодексу України).

Апелянт наголошує, що невжиття своєчасних та дієвих заходів органами державної влади та органами державного контролю щодо припинення незаконного будівництва житлових будинків у зонах, де національним законодавством за рівнем шумового впливу заборонена житлова забудова, може призвести до звернень громадян до Європейського суду з прав людини щодо порушення статті 8 Конвенції внаслідок перевищення рівня шуму у їх житлі та стягнення з держави сум, визначених Європейським судом як справедливе відшкодування матеріальної та моральної шкоди заявникам.

Порядок здійснення державного нагляду у сфері містобудування визначається законодавством.

Зокрема, статтею 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що державний архітектурно-будівельний нагляд - сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об'єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності.

Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого законом віднесені відповідні повноваження по скасуванню містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки та декларації про початок будівельних робіт, є Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області.

Водночас, відповідно до Положення про Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, затвердженого наказом Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 925 від 12.06.2017, Департамент є територіальним органом без статусу юридичної особи публічного права, утвореним як структурний підрозділ апарату Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

З огляду на те, що предметом даного позову є вимога про визнання протиправною бездіяльності Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України та даний суб'єкт владних повноважень визначений в позові як відповідач, колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що орган державної влади чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження по здійсненню державного архітектурно-будівельного нагляду за Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції України, відсутній.

При цьому, відповідно до положень Повітряного кодексу України, Положення про Державну авіаційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2014 № 520, у центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері цивільної авіації та використання повітряного простору України та є уповноваженим органом з питань цивільної авіації - Державної авіаційної служби України, відсутні повноваження щодо здійснення державного контролю (нагляду) щодо законності містобудівних умов та обмежень забудови земельних ділянок та законності реєстрації декларацій про початок будівельних робіт.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що прокуратура Київської області правомірно звернулася до суду з даним позовом на захист інтересів держави самостійно в порядку, визначеному ч. 5 ст. 53 КАС України, ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», у зв'язку з відсутністю органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції ухвалу прийнято при неповному з'ясуванні обставин справи та з помилковим застосуванням норм процесуального права, тому вона підлягає скасуванню з направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 320, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Київської області - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м.Києва від 30 серпня 2018 року - скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Л.В.Губська

Судді: О.В.Епель

А.Г.Степанюк