Справа № 568/958/18
Суддя: Панчук М. В.
Дата ухвалення: 2018-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/958/18

Провадження №2-а/568/29/18

08 листопада 2018 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Панчука М.В.,

за участі секретаря судового засідання Саган В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ВзШДД З батальйону УПП в Львівській області ДПП лейтенанта поліції Тарасова Олексія Миколайовича про визнання протиправними дії інспектора, скасування постанови та закриття провадження,

встановив:

у Радивилівський районний суд Рівненської області звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до інспектора ВзШДД З батальйону УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції Тарасова О.М. про визнання протиправною дій та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 270946 від 21.07.2018 р., мотивуючи тим, що притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконним, необґрунтованим та недоведеним. При цьому зазначив, що 21.07.2018 р. близько 20 год. 40 хв. він дійсно їхав по а/д Київ-Чоп на автомобілі НОМЕР_1, коли його було зупинено інспектором поліції та повідомлено про вчинення ним правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме порушення п. 14.6 "а" Правил дорожнього руху - вчинення обгону на перехресті, у зв'язку з чим, була винесена оскаржувана постанова із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу, розміром 425 грн. Позивач заперечив факт вчинення правопорушення і попросив надати будь-які докази його вчинення. Однак, на наданому відеозаписі не було відображено вчинення даного правопорушення, та не зважаючи на це, поліцейський відразу виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. Зазначив, що вину у вчинені зазначеного в оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення не визнає та звертає увагу на процесуальні порушення з боку відповідача при винесенні даної постанови, а саме, винесено постанову без розгляду справи по суті, без отримання пояснень від позивача, без дослідження будь-яких доказів, керуючись лише припущеннями, домислами та неіснуючими даними.

Позивач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно заяви від 25.07.2018 р. позивач просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач у відкрите судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 26.10.2018 р. до Радивилівського районного суду надійшов відзив на позовну заяву із доданими матеріалами.

Щодо вчинення процесуальних дій у справі, суд зазначає, що ухвалою від 28.09.2018 р. було прийнято справу до розгляду у спрощеному позовному порядку із викликом сторін. Встановлено відповідачу строк до 22.10.2018 р., для подання відзиву у справі та роз'яснено про обов'язок направлення такого позивачу, у разі подання такого до суду, з обов'язковим надання суду підтвердження такого направлення відзиву позивачу. Витребувано у відповідача матеріали, які стали підставою для винесення оскаржуваної постанови. 09.11.2018 р. суд ухвалив проводити судовий розгляд справи за відсутності сторін із врахуванням належного їх повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, за відсутності клопотань про відкладення судового засідання на підставі ч. 1, 9 ст. 205 КАС України у письмовому провадженні.

Суд не прийняв до уваги відзив від 24.10.2018р. вих. № 30497/41/12/-/2018 як такий, що не був направлений для позивача разом із доданими до нього матеріалами для відома, обов'язок про що був зазначений в ухвалі суду від 28.09.2018 р. та у матеріалах справи відсутні належні докази такого направлення. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що у додатку до відзиву подано оптичний диск із відеозаписом, із приміткою про те, що такий надісланий лише суду, що не відповідає вимогам ухвали суду від 28.09.2018 р. Окрім того, суд зазначає про те, що у відзиві зазначено, що відповідач може надати суду підтвердження надіслання відзиву позивачу за вимогою суду, однак, така вимога вказана в ухвалі суду від 28.09.2018 р., на підставі чого суд встановив неналежне виконання ухвали суду від 28.09.2018 р.

Інших процесуальних дій не вчинялося, заяви та клопотання не заявлялися.

Суд, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 270946 від 21.07.2018 р (а.с. 2), винесеної інспектором ВзШДД З батальйону УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції Тарасовим О.М. відносно ОСОБА_1, із зазначенням, що останній 21.07.2018 року порушив п.14.6-а ПДР, здійснив обгін на перехресті, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП, у зв'язку з чим, була винесена оскаржувана постанова із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу розміром 425 грн.

Судом встановлено наявність порушеного права на належний розгляд справи за встановленою законом процедурою та дослідження доказів вчинення правопорушення, у зв'язку з чим, позивач звернувся до суду за захистом.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП, встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Як вбачається із п. 9 розділу III «Розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» Наказу МВС України «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» від 07.11.2015 р. № 1395, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Позивачем зазначено, що не заперечується та не спростовано належними та допустимими доказами відповідачем, зокрема, шляхом належного подання відзиву у справі, останній при розгляді справи не роз'яснив позивачу прав та обов'язків особи, відносно якої здійснюється розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності, не забезпечив належного розгляду клопотань позивача, не надав можливості скористатися правовою допомогою захисника у справі, не заслухав пояснення позивача щодо заперечення вчинення правопорушення, не дослідив доказів вчинення адміністративного правопорушення, а відтак допустив суттєве порушення процедури розгляду справи по суті.

Разом з тим, відповідачем не надано для дослідження у судовому засіданні будь-яких доказів вчинення позивачем інкримінованих правопорушень, які були взяті до уваги при розгляді справи відповідачем та покладені в основу останнім при винесенні оскаржуваної постанови.

При цьому, суд зазначає, що відеозапис, який надійшов до суду, як додаток до відзиву на позовну заяву, не береться до уваги судом, як такий, що був поданий з порушенням адміністративного процесуального законодавства. Інших доказів які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного провопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідачем суду не надано.

Єдиним документом, де зафіксовано вчинення позивачем адміністративного правопорушення є постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Однак, суд зазначає, що наявна в матеріалах справи постанова про адміністративне правопорушення не може бути визнана доказом вчинення позивачем порушення пунктів 14.6 "а" ПДР України, оскільки не є доказом в розумінні статті 251 КУпАП.

Разом з тим, суд звертає увагу, що у графі 8 оскаржуваної постанови «до постанови додаються» відсутні будь-які записи щодо доказів, які були дослідженні при розгляді справи по суті та винесенні оскаржуваної постанови. А відтак, подання до суду відеозаписів, які не були взяті до уваги при винесенні оскаржуваної постанови не можуть бути належними доказами підтвердження законності винесення постанови відповідачем.

Адміністративний суд покликаний захищати осіб від порушень їх прав з боку суб'єктів владних повноважень. Обов'язковим елементом правопорушення є негативні для особи наслідки у вигляді невизнання, обмеження або перешкоджання у реалізації її реальних прав, свобод або інтересів, які настають внаслідок протиправних дій або рішень суб'єктів владних повноважень. Відсутність порушення суб'єктивних прав особи, навіть у разі коли рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень містять ознаки протиправності, унеможливлює досягнення завдань адміністративного судочинства.

За таких обставин винесену постанову не можна вважати обґрунтованою та законною.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідачем не надано суду достатньо належних доказів, які б свідчили про неправомірність заявлених позовних вимог, отже їхня відсутність викликає сумнів у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, а тому будь-який сумнів тлумачиться на користь позивача.

Як вбачається із ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд звертає увагу на те, що працівники патрульної поліції наділені повноваженнями щодо фіксування події адміністративного правопорушення, мають відповідні технічні засоби та спеціальні знання, відтак, враховуючи те, що відповідач мав можливість для формування доказової бази щодо правопорушення, яке описане в оскаржуваній постанові, однак до суду належних доказів правопорушення надано не було, тому суд приходить до висновку про протиправність дій відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та вважає за необхідне скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 270946 від 21.07.2018 р., винесеної інспектором ВзШДД З батальйону УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції Тарасовим О.М. відносно ОСОБА_1 Разом з тим, з метою ефективного захисту прав позивача наявна необхідність у закритті справи про адміністративне правопорушення.

Однак, даним порядком не передбачено визнання протиправними дій відповідача при винесенні оскаржуваної постанови, а тому позовна вимога в цій частині не підлягає до задоволення.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню.

З огляду на вищевказане та керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 72, 73, 77, 286 КАС України, 247, 251, 252, 283 КУпАП, суд

вирішив:

адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ВзШДД З батальйону УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції Тарасова Олексія Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ВР №270946 від 21.07.2018 року скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В іншій частині позову щодо визнання дій відповідача неправомірними - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Дата складення повного рішення суду - 08.11.2018 року.

Cуддя М.В. Панчук