Справа № 127/17129/18
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2018-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/17129/18

Головуючий у 1-й інстанції: Жмудь О.О.

Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.

07 листопада 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Совгири Д. І. Курка О. П.

за участю:

секретаря судового засідання: Аніщенко А.О.,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Кравченка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Чернігівської митниці Державної фіскальної служби на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_4 до заступника начальника Чернігівської митниці Державної фіскальної служби - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Литвиненка Володимира Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

у липні 2018 року ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_4 звернулась в суд з адміністративним позовом до заступника начальника Чернігівської митниці Державної фіскальної служби - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Литвиненка Володимира Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил №0753/10200/18 від 08 червня 2018 року, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

21 серпня 2018 року Вінницький міський суд Вінницької області прийняв рішення про задоволення адміністративного позову частково.

Не погоджуючись з судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

У судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник позивача про задоволення апеляційної скарги заперечила, посилаючись на її необгрунтованість та безпідставність.

Заслухавши, суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, 24 травня 2018 року в зону митного контролю митного поста «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС у напрямку виїзд з митної території України заїхав рейсовий автобус «NEOPLAN», реєстраційний номер НОМЕР_1, сполученням «Київ-Вільнюс», в якому в якості пасажира слідував громадянин ОСОБА_4

У ході митного контролю встановлено, що згідно інформації, яка міститься в програмно інформаційному комплексі «Автотранспортні засоби» ЄАІС ДФС, АСМО «Інспектор» громадянин ОСОБА_4, 01 травня 2018 року ввіз на митну територію України в зоні діяльності Львівської митниці ДФС в режимі транзиту з метою особистого користування автомобіль марки «VAZ 111», реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов VIN НОМЕР_3, однак зазначений транспортний засіб до органу доходів і зборів призначення в строк до 11 травня 2018 року ОСОБА_4 не доставив та у інший митний режим, згідно законодавства, не поміщений.

За таких обставин, 24 травня 2018 року головним державним інспектором-кінологом УПМП та МВ Чернігівської області ДФС Сербіном І.О. в присутності ОСОБА_4 складено протокол про порушення митних правил №0753/10200/18, яким встановлено те, що ОСОБА_4 не доставив транспортний засіб марки «VAZ 111», реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов VIN-НОМЕР_3, до митних органів, чим перевищив встановлений Митним кодексом України строк доставки транспортних засобів, що перебувають під митним контролем до митних органів, терміном більше ніж на десять діб.

Таким чином, вказані дії мають ознаки порушення митних правил, передбачені ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України.

Також, позивачу повідомлено про те, що розгляд справи відбудеться 08 червня 2018 року о 11 год. 00 хв. за адресою: м. Чернігів, проспект Перемоги, 6, адмінбудинок Чернігівської митниці ДФС.

Так, 06 червня 2018 року до Чернігівської митниці ДФС надійшло клопотання ОСОБА_2 про перенесення розгляду справи про порушення митних правил, однак митниця його не задовольнила, оскільки до даного клопотання не було долучено довіреності на представлення інтересів ОСОБА_4

За результатами розгляду матеріалів справи про порушення митних правил, відповідачем 08 червня 2018 року винесено постанову №0753/10200/18, якою на ОСОБА_4 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

Не погоджуючись з такою постановою позивач оскаржив її до суду.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідач при прийнятті оскарженої постанови діяв не на підставі, не в межах та не у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно ст. 90 Митного кодексу України (МК України) транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 95 МК України для автомобільного транспорту встановлюється строк транзитних перевезень - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

При цьому, згідно із ст. 102 МК України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

Митний режим транзиту також завершується поміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення в інший митний режим при дотриманні вимог, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 381 МК України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до ст. 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Так, ч. 3 ст. 470 МК України визначено, що перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ст. 486 Митного кодексу України).

Згідно ст. 488 вказаного кодексу провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Протоколи про порушення митних правил відповідно до ст. 490 Митного кодексу України мають право складати:

1) посадові особи, які відповідно до посадових інструкцій уповноважені здійснювати митний контроль, митне оформлення і пропуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України і які безпосередньо виявили порушення митних правил;

2) посадові особи митних органів, які згідно з посадовими обов'язками мають таке право;

3) інші посадові особи, уповноважені керівником центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, або керівником митниці.

Згідно ст. 491 вказаного кодексу підставами для порушення справи про порушення митних правил, зокрема є безпосереднє виявлення посадовими особами митного органу порушення митних правил.

Статтею 498 Митного кодексу України визначено, що особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Від імені митниць справи про порушення митних правил розглядаються керівниками цих митниць або їх заступниками, а від імені центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - посадовими особами, уповноваженими на це відповідно до посадових інструкцій, або іншими особами, уповноваженими на це керівником центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (ст. 523 МК України).

Справа про порушення митних правил розглядається за місцезнаходженням органу доходів і зборів, посадові особи якого здійснювали провадження у цій справі (ст. 524 МК України).

Статтею 525 Митного кодексу України визначено, що справа про порушення митних правил розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня отримання посадовою особою органу доходів і зборів або судом (суддею) матеріалів, необхідних для вирішення справи.

Відповідно до ст. 526 Митного кодексу України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає, що відповідач при розгляді та прийнятті оскаржуваної постанови за відсутності ОСОБА_4 діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України, оскільки до поданого ОСОБА_2 клопотання про перенесення розгляду справи не було долучено довіреності на представництво інтересів ОСОБА_4, а останній не подавав особисто клопотання про перенесення розгляду справи, як це передбачено ч. 4 ст. 526 МК України.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що передбачені ст. 498 МК України процесуальні права визначені законодавцем для того, щоб їх дотримуватись і ними користуватись, а не зловживати ними. Крім того, позивач не був позбавлений можливості особисто прибути на розгляд справи.

Крім того, задовольняючи позов частково суд першої інстанції надав перевагу доводам позивача, а саме тому, що 08 червня 2018 року ОСОБА_4 звернувся до правоохоронних органів з заявою про злочин. Так, у фабулі Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань зазначено про те, що ОСОБА_7 30 квітня 2018 року шахрайським шляхом до ОСОБА_4, зловживаючи його довірою, під приводом відмітки його документа на кордоні України незаконно оформив автомобіль марки «VAZ111», VIN- НОМЕР_3, номерний знак НОМЕР_2, на документи ОСОБА_4 без його відому. До даного автомобіля ОСОБА_4 жодного відношення немає.

Також, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_7 зі змісту якої встановлено, що 01 травня 2018 року під час перетинання кордону разом з ОСОБА_4, він перебував за кермом автомобіля Lada, номерний знак НОМЕР_2 і автомобіль належав йому. При перетині вони разом давали прикордоннику паспорти, проте чому останній оформив зазначений автомобіль і всі інші документи на ОСОБА_4, він сказати не може. На його думку, це сталась технічна помилка з боку прикордонної служби.

У судовому засіданні представник відповідача зазначив про те, що законодавцем спрощено процедуру перетину митного кордону при ввезенні транспортного засобу на митну територію України, а саме лише водій транспортного засобу подає свій паспорт митному органу, а пасажир жодних документів не подає. В даному випадку до митного органу був наданий паспорт саме ОСОБА_4

Також, зазначив про те, що подана до суду заява ОСОБА_7 не може бути доказом, оскільки при її подачі особу не ідентифікували.

Крім того, представник позивача повідомила, що по заяві ОСОБА_4 про злочин триває досудове розслідування і жодного рішення не прийнято.

Таким чином, надання ОСОБА_4 до митних органів при ввезені ТЗ на митну територію України з метою транзиту свого паспорта свідчить про взяття ним на себе обов'язку доставити ТЗ, який перебуває під митним контролем до митних органів протягом 10 днів.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, доводи апеляційної скарги спростовують висновки рішення суду, допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального та матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 272, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Чернігівської митниці Державної фіскальної служби задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 серпня 2018 року, - скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_4 до заступника начальника Чернігівської митниці Державної фіскальної служби - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Литвиненка Володимира Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови, - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Совгира Д. І. Курко О. П.