Справа № 1540/3319/18
Суддя: Соколенко О. М.
Дата ухвалення: 2018-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/3319/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Соколенко О.М.;

при секретарі судового засідання - Любімовій О.Є.

за участю:

представника позивача - Рязанцева Д.І. (згідно ордеру),-

представників відповідача - Головінського Д.В. (за довіреністю), Задоєнко О.Г. (за довіреністю),-

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

05 липня 2018 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ" до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати складені Головним управлінням Державної фіскальної служби в Одеській області:

- податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 14.06.2018 року № ;

- податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 14.06.2018 року № ;

- податкове повідомлення-рішення форми "ПН" від 14.06.2018 року № ;

- податкове повідомлення-рішення форми "П" від 14.06.2018 року № .

Так, в обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у період з 25.04.2018 р. по 17.05.2018 р. на підставі наказу Головного управління ДФС в Одеській області № 2498 від 11.04.2018 р. відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ТОВ "Продовольча компанія АМ", за результатами якої складено акт від 24.05.2018 р. № 000424/15-32/04/32972638.

Як вказує позивач, зі змісту акту перевірки вбачається, що відповідачем встановлено ряд порушень у ТОВ "ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ", а саме:

1) п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134 Податкового кодексу України, п.2 ст.3, п. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність, вимог п. 5. п. 6, п. 7, п. 10, п. 11 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку № 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 р. № 318, п.2.15, 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, в результаті чого:

а) завищено суму від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток у загальній сумі 5726000,00 грн. (з округленнями у розрізі звітних періодів), у тому числі по періодам: у 2015 році - завищення на 934000 грн. (з округленнями); у 2016 році - завищення на 1725 000 грн. (з округленнями); у 2017 році - завищення на 3067000 грн. (з округленнями);

б) занижено податок на прибуток у сумі на 437900 грн., у т.ч. по періодам: у 2015 році - заниження на 122200 грн. (з округленнями); у 2016 році - заниження на 315700 грн. (з округленнями);

2) пп. 14.1.36 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, ч. "а" п.198.1 ст.198, п.198.3 ст.198, п.198.5 "г" ст.198 Податкового кодексу України, п.2 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п.2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість всього у сумі 952883,00 грн., у тому числі по періодах: травень-липень 2015 року, вересень 2015-серпень 2016 років, грудень 2016-грудень 2017 років.

На підставі акту перевірки відповідачем складені податкові повідомлення рішення від 14.06.2018 року: № форма "Р", № форма "Р", № форма "ПН", № форма "П".

Як стверджує позивач, ТОВ "ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ" категорично не погоджується із виявленими під час перевірки порушеннями та прийнятими за результатами перевірки податковими повідомленнями-рішеннями, через недотримання співробітниками відповідача вимог чинного законодавства, допущення ними як істотних процедурних порушень, так і формування хибних висновків, за наслідками перевірки та таким чином, допущенням грубого порушення прав, свобод та інтересів позивача, у зв'язку із наступним.

Як зазначає позивач, зі змісту акту перевірки вбачається, що ТОВ "ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ" допущено порушення вимог податкового законодавства, в результаті чого: а) завищено суму від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток у загальній сумі 5726000,00 грн., б) занижено податок на прибуток у сумі 437000,00 грн., в) занижено податок на додану вартість у сумі 952883,00 грн. Основною підставою щодо допущення підприємством порушення податкового законодавства, згідно акту перевірки, є відсутність зв'язку між понесеними підприємством витратами на придбання дизельного палива та господарською діяльністю підприємства. Також, як вказує позивач, неодноразово у акті перевірки зазначається, що підприємством не складалися товарно-транспортні накладні, які є обов'язковими документами, що підтверджують правомірність списання паливно-мастильних матеріалів (ПММ) до складу витрат підприємства.

Однак, як стверджує позивач, із вказаними висновками ТОВ "ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ" не погоджується, та вважає, що посадові особи, які здійснювали перевірку, не взяли до уваги та взагалі проігнорували саму суть діяльності позивача, а також не звернули увагу на надані під час перевірки оригінали первинної документації у повному обсязі.

Так, у позовній заяві зазначається, що ТОВ "ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ" є підприємством реального сектору економіки, має у своєму розпорядженні складську базу, яка розташована на земельній ділянці площею 5,5289 га., за адресою: м. Одеса, вул. Вапняна (Ізвесткова), 87/1 та складські нежитлові приміщення, загальна площа яких становить 8860,40 кв.м. Основними видами діяльності позивача є: надання комплексу вантажно-розвантажувальних робіт, переміщення вантажів, надання транспортно-експедиторських послуг; прийняття та оброблення вантажів, які надходять на територію позивача залізничним та автомобільним транспортом; оренда складських приміщень; послуги зберігання.

Таким чином, як стверджує позивач, схема руху вантажів та сам процес надання послуг виглядає наступним чином: надання вантажно-розвантажувальних послуг з прийому на власну залізничну гілку вагонів, розвантаження вантажу з цих вагонів, розміщення на території підприємства, за необхідності, переміщення не територію митного складу підприємства, подальша обробка такого вантажу (його переробка, сортування, оброблення тощо), та його перевантаження до морських контейнерів, які у послідуючому покидають товариство. При цьому послуги з перевезення таких вантажів за межами складської бази, товариством за період, що перевіряється, не надавалися.

Також, позивач зазначає, що для здійснення своєї фінансово-господарської діяльності ТОВ "Продовольча компанія АМ" отримало ліцензію серії АЕ 01355 на право використання митного складу, та станом на період перевірки було зареєстровано у Реєстрі митних складів. На балансі підприємства числяться основні засоби на суму 9478107,95 грн., із них, власні транспортні засоби, тепловоз та інші вантажопідйомні засоби на суму - 5601167,97 грн. Крім того, підприємство також орендує технологічний транспорт. Так, як вказує позивач, на балансі підприємства наявні та постійно використовуються у господарській діяльності великотоннажні транспортні засобі та інші технологічні транспортні засоби, перелік яких наведено у позові.

Позивач, в силу специфіки своєї господарської діяльності отримав ряд дозволів на проведення робіт підвищеної небезпеки. Позивач вказує на те, що штат підприємства у повному обсязі укомплектовано водіями, машиністами, механіками, а також у штаті наявний фельдшер, який здійснює перевірку стану водіїв перед кожним використанням техніки, та фіксує це у журналі реєстрації медичних оглядів водіїв та подорожніх листах.

Як стверджує позивач, дизельне пальне закуповувалося позивачем на підставі відповідних договорів поставки із ТОВ "Південна кабельна компанія", оформлювалося видатковими накладними, товарно-транспортними накладними та супроводжувалося сертифікатами якості, що підтверджується доданими до позову документами. Будь-яких зауважень стосовно даних операцій у відповідача не виникало.

За період, що перевірявся (2015 р. - 2017 р.) позивачем, шляхом використання технологічних транспортних засобів, які використовували дизельне пальне, витрати на яке є однією з основних статей витрат позивача, були надані відповідні послуги у нижченаведених обсягах (за основними замовниками):

- ТОВ "Тарнада" надано вантажно-розвантажувальні послуги у кількості - 1130,00 тон, на суму - 135304,37 грн., послуги з розміщення вантажів на митному складі - 105492,00 тон, на суму - 642863,08 грн.;

- ТОВ "Ахарт" надано вантажно-розвантажувальні послуги у кількості - 5004,85 тон, на суму - 100297,23 грн.;

- ТОВ "ГУТ" надано вантажно-розвантажувальні послуги у кількості - 54713,28 тон, на суму - 1074668,91 грн.;

- ТОВ "Гуттрейд" надано вантажно-розвантажувальні послуги у кількості - 9253,70 тон, на суму - 185 444,16 грн.;

- ТОВ "ІвоКом" надано вантажно-розвантажувальні послуги у кількості - 303,336 тон, на суму - 21840,20 грн.;

- ТОВ Транспортна компанія "Карготранс" надано вантажно-розвантажувальні послуги у кількості - 190 770,53 тон, на суму - 18930695,35 грн., та 92458,33 м. куб (дрова паливні) на суму - 6079309,32 грн.;

- ТОВ "Юні-Транспорт" надано вантажно-розвантажувальні послуги у кількості - 14 731,90 тон на суму - 2209785,00 грн., та 1707,303 м.куб (дрова паливні) на суму 256095,48 грн.

Таким чином, за період, що перевірявся, позивач здійснив оброблення близько 400000,00 тон різного роду вантажів.

Вказані обставини, як стверджує позивач, у повній мірі підтверджуються перевіреними інспекторами первинними документами, копії яких долучено до даного позову.

Окрім того, як вказує позивач у позовній заяві, за період фінансово-господарської діяльності 2015 р.-2017 р. ТОВ "Продовольча компанія АМ" було сплачено до бюджету податків у сумі 7619282,06 грн. При цьому, свою господарську діяльність позивач веде у повній відповідності до вимог Податкового кодексу України, Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" та інших підзаконних нормативно-правових актів.

Позивач зазначає, що зі змісту акту перевірки вбачається, що відповідач дійшов до висновків стосовно відсутності зв'язку між понесеними позивачем витратами на придбання дизельного пального та господарською діяльністю позивача, через відсутність оформлених товарно-транспортних накладних та відповідних первинних документів на списання пального, однак, з такими висновками ТОВ "ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ" категорично не погоджується, та зазначає, що уся наявна (власна та орендована) техніка та механізми (автонавантажувачі, пневмоперевантажувачі, тепловоз, тягачі тощо) використовувалися виключно на території підприємства за адресою: м. Одеса, вул. Вапняна (Ізвесткова) 87/1, а обсяг їх роботи, в залежності від виду техніки фіксувався лічильниками мото/годин та лічильниками відстані та оформлювався первинним документами.

Так, як стверджує позивач, з метою впорядкування процесу списання та використання пального, на підставі обґрунтованих розрахунків головного інженера підприємства, викладених у відповідній пояснювальній записці, на підприємстві позивача у відповідності до РД.31.4424-85 "Норми витрат мастильних матеріалів для перевантажуючих машин морських портів" затверджено норми витрат пального для вантажної техніки та механізмів (наказ про введення норм витрат ПММ № 047 від 04.08.2015 р.).

Як вказує позивач у позовній заяві, списання дизельного пального на підприємстві здійснювалося виключно на підставі актів про списання товарів (ПММ), комісією підприємства, при цьому, в основу акту про списання товарів, покладаються дані бухгалтерського обліку, сформовані виходячи зі змісту документації, у якій фіксується зміст господарської операції.

На підприємстві позивача, одним з основних документів, який фіксує факт витрат дизельного палива є аналог лімітно-заборної картки - відомості руху дизельного палива, які формуються щомісячно, та ведуться в узагальненому (щомісячному) та розгорнутому вигляді (стосовно кожної одиниці техніки), що надавалися в оригіналах під час перевірки. Однак вони не були враховані під час перевірки, з посиланням в акті на те, що такі лише фіксують факт руху дизельного палива.

При цьому, як стверджує позивач, в відомостях руху дизельного палива не просто фіксується рух палива, а відображаються також й дані, щодо його фактичного використання.

Також у позові вказується, що формування показників податкової звітності, щодо використання дизельного палива, технікою, яка застосовується товариством за межами території бази, та виконує різні господарські завдання, здійснюється на підставі подорожніх листів службового легкового автомобілю, у яких фіксується зміст господарської операції, та які містять у собі всі ознаки первинного документу.

Водночас, як зазначає позивач, формування показників податкової звітності, щодо використання дизельного палива технікою позивача, відбувається на підставі карток обліку роботи та витрат палива навантажувальної машини (механізму), які складаються помісячно, у розрізі кожного окремого механізму, та у яких фіксується об'єми виданого та витраченого палива, показники роботи (у мотогодинах, або кілометрах). Типова форма відповідних карток облік роботи та витрат палива навантажувальної машини (механізму) була затверджена та введена в дію наказом по підприємству від 01.12.2014 р.

Отже списання дизельного пального відбувалося на підставі передбачених чинним законодавством первинних документів, а складання товарно-транспортної накладної, у випадку переміщення техніки у межах підприємства, та наприклад, роботи такої техніки, яка взагалі не має кабіни, а здійснює пневмоперевантаження шляхом застосування насосів, не є обов'язковим, та у таких випадках взагалі не представляється можливим.

Таким чином, як стверджує позивач, списання дизельного пального відбувається на підприємстві позивача на підставі документів, які мають усі ознаки первинних документів, та відповідно, у зв'язку із здійсненням господарської діяльності товариства, що під час проведення перевірки враховано перевіряючими не було та призвело до формування протиправних висновків відповідача у акті перевірки.

Також, у позовній заяві ТОВ "ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ" зазначає, що відповідач дійшов до висновків стосовно відсутності зв'язку між господарською діяльністю позивача та витратами на придбання дизельного пального, при цьому, при експлуатації будь-якої механізованої техніки обов'язковим є використання й інших змащувальних матеріалів, таких як моторна олива, тосол, тощо. Вказані матеріали, як стверджує позивач, також закуповувалися позивачем та активно використовувалися у його господарській діяльності, при цьому, будь-яких порушень у списанні та використанні даних матеріалів позивачем, при перевірки виявлено не було. Таким чином, в акті перевірки відповідач дійшов до висновку, що фактично техніка працювала на законних підставах, а отже витрати, пов'язані із придбанням мастильних матеріалів відповідачем зняті не були.

У позовній заяві також зазначено, що в акті перевірки відповідач дійшов неправомірних висновків в частині аналізу взаємовідносин позивача із контрагентами ПП "Автомаркет-ТМ", МПП "Спецторг", ТОВ "ДЕЛЬТАБРОБІНВЕСТ", оскільки фактично у даних підприємств позивач здійснював придбання автомобільних запасних частин, які були використані під час здійснення ремонту автомобільної та вантажної техніки товариства, що зафіксовано відповідними первинним документами, які були надані під час перевірки. На думку позивача наявність податкової інформації, щодо зазначених контрагентів жодним чином не може впливати на суть реально існуючих господарських операцій, а висновки відповідача щодо їх нереальності не підтверджені жодним доказом та не мають під собою законних підстав.

Окрім того, як стверджує позивач, відповідачем допущені процедурні порушення, які на думку позивача суттєво вплинули на результат перевірки, а саме:

- акт складено та надіслано із порушеннями граничних строків його надіслання;

- перевірку проведено без належного вручення усіх направлень на проведення перевірки;

- відповідачем без наявності на те законних парових підстав не було враховано подані позивачем заперечення на акт перевірки від 08.06.2018 р., та надано протизаконну відповідь (лист-відповідь на заперечення ГУ ДФС в Одеській області від 15.06.2018 р. № 9170/10/15-32-14-04-10);

- акт перевірки складений з порушенням вимог Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом ДПА України №984 від 22.12.2010 р., відповідно до якого факти виявлених порушень податкового законодавства викладаються в акті перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Як вказує позивач, перевірка проведена упереджено, без взяття до уваги усіх наданих під час перевірки документів та доказів, при складанні акту перевіряючими допущено неповне з'ясування усіх обставини діяльності підприємства, не перевірено фактичне виконання укладених договорів, із сумнівними, як на думку ДФС контрагентами, які носять реальний характер, що повністю підтверджено наданими первинними документами, які в повній мірі відповідають вимогам законодавства.

Зважаючи на вищевикладене, як стверджує позивач, висновки щодо допущення ТОВ "ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ" порушень вимог податкового законодавства, спростовуються усім вищенаведеним, а у відповідача були відсутні будь-які законні підстави для формування висновків у акті перевірки щодо завищення позивачем суми від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток, заниження податку на прибуток, заниження податку на додану вартість та складання оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

На думку ТОВ "ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ", оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 14.06.2018 р. прийняті відповідачем з порушенням основних принципів адміністративного процесу та засад діяльності суб'єктів владних повноважень, передбачених п.п.1 п.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, вимог чинного законодавства та Європейської конвенції з прав людини, що є підставою для визнання їх протиправними і скасування.

Ухвалою суду від 09.07.2018 року, судом на підставі положень ч.1 ст.169 КАС України позовну заяву залишено без руху, та позивачу наданий десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

На виконання ухвали суду від 09.07.2018 року, позивачем 18.07.2018 року усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 20.07.2018 року судом:

- прийнято до розгляду позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ" та відкрито провадження у справі за даною позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень;

- вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження;

- призначено підготовче засідання на 14.08.2018 року о 14:00 год.

- встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.

У визначений судом строк з боку відповідача відзиву на позовну заяву не надходило.

При цьому, у підготовчому судовому засіданні 14.08.2018 року представником відповідача надано до суду відзив на позовну заяву.

Після з'ясування обставин, які слугували підставою для подання відзиву на позовну заяву з пропуском строку, встановленого судом, заслухавши думку представника позивача, у підготовчому судовому засіданні 14.08.2018 року судом долучено до матеріалів справи відзив на позовну заяву та прийнято його як заяву по суті справи (т.8 а.с.91-100).

Копію відзиву представник позивача отримав нарочно 14.08.2018 року.

Так, у відзиві на позовну заяву відповідач, посилаючись виключно на зміст та висновки акту перевірки №000424/15-32-14-04/32972638 від 24.05.2018 року про результати документальної планової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ" податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, зазначає, що Головне управління ДФС в Одеській області позов не погоджується з доводами позивача, та вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Зокрема, відповідач вказує, що:

- перевіркою повноти декларування показників рядка 02 декларацій «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності» за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 рік встановлено відхилення при його визначенні у сумі 5500000 грн., у т.ч. по періодах: за 2015 рік - 934000 грн.; за 2016 рік - 791000 грн.; за 2017 рік - 1342000 грн., у тому числі: завищення його від'ємного значення (збитку) у сумі 3067000 грн. (з округленнями у розрізі звітних періодів), у т.ч. по періодах: за 2015 рік - завищення на 934000 грн.; за 2016 рік - завищення на 791000 грн.; за 2017 рік - завищення на 1342000 грн.; заниження його позитивного значення (прибутку) у сумі 2433000 грн. (з округленнями у розрізі звітних періодів), у т.ч. по періодах: за 2015 рік - заниження на 679000 грн.; за 2016 рік - заниження на 1754000 грн.;

- проведеною перевіркою відображеного показника за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 рік на підставі документів, встановлено завищення задекларованих ТОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ» показників у рядку 2050 Форми 2 Фінансового звіту «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» у сумі 5532000 грн. (5432154 грн. з округленнями у розрізі звітних періодів), у т.ч.: за 2015 рік - завищення на 1611,0 тис. грн. (1610758 грн. з округленнями), за 2016 рік - завищення на 2491,0 тис. грн. (2491159 грн. з округленнями), за 2017 рік - завищення на 1330,0 тис. грн. (1330237 грн. з округленнями).

Як зазначено у відзиві на позовну заяву, ТОВ «Продовольча компанія АМ» здійснювало придбання та списання на витрати нафтопродуктів (у т.ч., дизельного пального), які придбавались згідно наданих до перевірки договорів із ТОВ «Південна кабельна компанія», ТОВ «Юг Агро Транс», ТОВ «Енергія Юг Інвест».

При цьому, на думку відповідача, ТОВ «Продовольча компанія АМ» здійснювалось віднесення до складу витрат списання паливо-мастильних матеріалів, по яким відсутнє документальне підтвердження - первинні документи, які надають право віднесення такого списання до витрат.

Таким чином, як стверджує відповідач, на порушення п.2 ст.3, п.1 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні" та вимог п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України п.5, п.6, п.7, п.10, п.11 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318 (із змінами та доповненнями), п. 2.15, 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 р. № 88, перевіркою відображених показників в рядку 2050 «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, на підставі документів, перелік яких наведено у додатку №4 до акту перевірки, встановлено їх завищення на загальну суму 5532000 грн. у розрізі звітних періодів.

Як зазначено у відзиві, проведеною перевіркою відображеного показника за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 рік в сумі 5037,0 тис. грн. (5037197 грн. з округленнями у розрізі звітних періодів) на підставі документів, перелік яких наводиться в додатку №4 до акту перевірки, встановлено завищення задекларованих ТОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ» показників у рядку 2180 Форми 2 Фінансового звіту «Інші операційні витрати» у сумі 68000 тис. грн. (67487 грн. з округленнями у розрізі звітних періодів), у т.ч.: за 2015 рік - завищення на 1,8 тис. грн. (1848 грн. з округленнями), за 2016 рік - завищення на 54,2 тис. грн. (54 184 грн. з округленнями), за 2017 рік - завищення на 12,0 тис. грн. (11455 грн. з округленнями).

Як стверджує відповідач, перевіркою задекларованих платником податків та встановлених у ході проведення перевірки показників рядка 03 Декларацій «Різниці, які виникають відповідно до Податкового кодексу України» встановлено їх завищення на 2659000 грн. за рахунок завищення різниць, на які зменшується фінансовий результат за рядком 3.2.4 додатка РІ до рядка 03 декларації (сума від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років (підпункт 140.4.2 пункту 140.4 статті 140 розділу ІІІ Податкового кодексу України), у т.ч.: за 2016 рік - завищення на 934000 грн., за 2017 рік - завищення на 1725000 грн.

Разом з цим, як зазначає відповідач, перевіркою повноти визначення об'єкту оподаткування податком на прибуток (ряд. 04 Декларації) за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 рік встановлено розбіжності у загальній сумі 8159000 грн. (з округленнями у розрізі звітних періодів), у т.ч. по періодам: у 2015 році - 1613000 грн. (з округленнями), у 2016 році - 3479000 грн. (з округленнями), у 2017 році - 3067000 грн. (з округленнями).

Отже, як зазначено у відзиві, перевіркою повноти визначення податку на прибуток за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 встановлено його заниження на 437900 грн., у т.ч. по періодам: у 2015 році - заниження на 122200 грн. (з округленнями), у 2016 році - заниження на 315700 грн. (з округленнями).

Також, відповідач зазначає, що перевіркою повноти визначення податкових зобов'язань за період з 01.05.2015 року по 31.12.2017 року встановлено їх заниження на 919344 грн.

При цьому, проведеною перевіркою відображеного показника за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 рік в сумі 70996 грн. на підставі документів, наведених у додатку №4 до акта перевірки, встановлено заниження задекларованих ТОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ» показників у рядку рядку 4.1 податкових декларацій «Нараховано податкових зобов'язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Кодексу за операціями, що оподатковуються за: основною ставкою» на 686273 грн.

У відзиві також зазначено, що перевіркою правомірності визначення податкового кредиту за період з 01.05.2015 року по 31.12.2017 року встановлено його завищення на 36617 грн.: за травень 2015 року - завищення на 18233 грн. (2810+15925-502); за червень 2015 - завищення на 16231 грн. (997+15729-495); за жовтень 2015 - завищення на 368 грн.; за липень 2016 року - завищення на 1785 грн. та завищення на 319032 грн.

Так, як вказує відповідач, проведеною перевіркою відображеного показника ТОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ» у рядку 10.1 податкових декларацій «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активів на митній території України з основною ставкою» за період з 01.01.2015 року по 30.09.2017 року встановлено, що на порушення п.44.1 ст.44, ч. «а» п.198.1 ст.198, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, ТОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ» безпідставно включено до складу податкового кредиту суми ПДВ, отримані від ПП «Автомаркет-ТМ» (), МПП «СПЕЦТОРГ» (код за ), ТОВ "ДЕЛЬТАБРОБІНВЕСТ" (код за ) без підтвердження факту придбання товарів (робіт, послуг), тобто, встановлено завищення податкового кредиту з ПДВ у рядку 10.1 податкових декларацій всього у сумі 5960 грн., в т.ч. по періодах: травень 2015 року - 2809,76 грн.; червень 2015 року - 997,06 грн., жовтень 2015 року - 368,00 грн., липень 2016 року - 1785 грн.

Також, як вказує відповідач, проведеною перевіркою відображеного показника у рядку 15.1 податкових декларацій «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення, ввезення) з податком на додану вартість товарів/послуг та необоротних активів, які частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково в операціях, які не є об'єктом оподаткування (стаття 196 розділу V Кодексу), та/або звільнені від оподаткування (стаття 197 розділу V Кодексу, підрозділ 2 розділу XX Кодексу, міжнародні договори (угоди)), та/або не оподатковуються (постачання послуг за межами митної території України та послуг, місце постачання яких визначено відповідно до пунктів 186.2, 186.3 статті 186 розділу V Кодексу за межами митної території України): сума, що включається до складу податкового кредиту» за період з 01.05.2015 року по 31.12.2015 року в сумі 85031 грн. на підставі документів, наведених у додатку №4 до акта перевірки, встановлено завищення задекларованої ТОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ» суми на 30657 грн., у т.ч. у розрізі звітних періодів: травень 2015 - заниження на 15423 грн. (15925-502); червень 2015 року - заниження на 15234 грн. (15729-495).

При цьому, як стверджує відповідач, ТОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ» надано оригінали та копії первинних документів, що запитувались, не у повному обсязі, а саме:

- ТОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ» надано оригінали та копії документів, які являють собою лише зведені облікові документи та не надано первинних документів, які надають право згідно діючого законодавства на віднесення до витрат списання паливо-мастильних матеріалів;

- товарно-транспортну документацію; документи, підтверджуючі перевезення ТМЦ на всіх етапах його руху, документи щодо підтвердження відповідності продукції, процесів та послуг, декларації про відповідність, сертифікати відповідності, застосування яких передбачено нормативно-правовими актами тощо, про що складений акт від 17.05.2018 року №001225/15-32-14-04/32972638.

Також, як вказує відповідач, складено акт від 17.05.2018 року №531/15-32-14-04/32972638 про відмову від ознайомлення та підписання акту від 17.05.2018 року №001225/15-32-14-04/32972638.

Зважаючи на вищевикладене, посилаючись на встановлені перевіркою порушення позивачем вимог податкового законодавства, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ".

У підготовчому судовому засіданні 14.08.2018 року судом встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Окрім того, у підготовчому судовому засіданні 14.08.2018 року представником позивача зазначено, що з боку позивача в підготовчому провадженні будуть надані додаткові докази на обґрунтування позовних вимог.

Зважаючи на встановлені судом строки для подання заяв по суті справи, а також, враховуючи, що у позивача існувала необхідність надати до суду додаткові докази, з урахуванням часу перебування головуючого судді у відпустці, ухвалою суду від 14.08.2018 року судом продовжено шістдесятиденний строк підготовчого провадження у справі №1540/3319/18 на тридцять днів та відкладено підготовче засідання по даній адміністративній справі на 25.09.2018 року о 14 год. 00 хв.

27 серпня 2018 року за вх. №24822/18 (у визначений судом строк) через канцелярію суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву з доказами направлення її копії на адресу відповідача (т.8 а.с.112-121).

Зокрема, у відповіді на відзив позивач зазначив, що зі змісту відзиву вбачається, що відповідачем не було проаналізовано обставини, наведені позивачем у позові та праві підстави позову. У своєму відзиві відповідач лише наводить стислий зміст частини акту перевірки, у якому міститься інформація стосовно сум та розрахунків штрафних санкцій, залишаючи поза увагою посилання позивача на суть господарських правовідносин та первинну документацію щодо списання пального.

В свою чергу, посилаючись у відповіді на відзив на ті ж обставини та обґрунтування, що наведені у позовній заяві, позивач просить суд врахувати під час розгляду справи його позицію щодо безпідставності відзиву.

Разом з цим, 04.09.2018 року за вх. № 25878/18 через канцелярію суду від представника позивача надійшло клопотання про залучення до матеріалів справи додаткових доказів разом із додатками згідно переліку, вказаному у ньому.

У підготовчому засіданні 25.09.2018 року судом долучено до матеріалів справи вищевказані відповідь на відзив на позовну заяву та клопотання про долучення до матеріалів справи доказів разом із додатками згідно переліку, вказаному у ньому, про що постановлено відповідні ухвали на місці, які занесено до протоколу судового засідання.

Разом з цим, у підготовчому засіданні 25.09.2018 року судом оголошено перерву до 09.10.2018 року о 16 год. 00 хв. для надання представнику відповідача можливості ознайомитись із залученими судом доказами, що надані позивачем.

09.10.2018 року судом оголошено перерву у підготовчому засіданні до 18.10.2018 року о 16.30 год. для надання можливості представнику позивача ознайомитись з матеріалами справи для можливого надання додаткових доказів та пояснень у справі.

У підготовчому судовому засіданні 18.10.2018 року представником позивача надано до суду клопотання про залучення доказів та письмових пояснень до матеріалів справи разом із додатками, згідно переліку наведеному у ньому.

У підготовчому судовому засіданні 18.10.2018 року судом долучено до матеріалів справи вищевказане клопотання про долучення доказів та письмових пояснень разом із додатками, згідно переліку наведеному у ньому, про що постановлено відповідну ухвалу а місці, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 18.10.2018 року судом закрито підготовче провадження в адміністративній справі за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та призначено справу №1540/3319/18 до судового розгляду по суті на 18 жовтня 2018 року після закриття підготовчого провадження у даній справі.

У судовому засіданні 18.10.2018 року судом заслухано вступне слово представника позивача та оголошено перерву у розгляді справи до 29.10.2018 року о 15 год. 00 хв.

У судовому засіданні 29.10.2018 року представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, відповіді на відзив, письмових поясненнях, у наданих під час вступного слова поясненнях, та зважаючи на подані до суду докази, які також були надані ід час проведення перевірки.

Представники відповідача - Головного управління ДФС України в Одеській області у судовому засіданні 29.10.2018 року заявлений позов не визнали та просили суд відмовити у його задоволенні, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву, в акті перевірки, та у вступному слові, а також, зважаючи на подані до суду докази.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши вступне слово представників сторін, промову в судових дебатах, ознайомившись із заявами сторін по суті справі, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються ці заяви, та перевіривши їх доказами, суд встановив наступні обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ" зареєстровано як юридична особа 19.05.2004 року та з 20.05.2004 року взято на податковий облік; станом на момент проведення перевірки перебувало на обліку в ДПІ в Приморському районі ГУ ДФС в Одеській області. Згідно п.2.3.1 акту №00424/15-32-14-04/32972638 від 24.05.2018 року ТОВ "ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ" у періоді, що перевірявся було, зокрема, платником податком податку на додану вартість, податку на прибуток.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі направлень, виданих Головним управлінням ДФС в Одеській області 25.04.2018 року посадовими особами ГУ ДФС в Одеській області відповідно до відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.77.1 ст. 77 Податкового кодексу України, згідно плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на ІІ квартал 2018 року, на підставі наказу ГУ ДФС в Одеській області від 11.04.2018 №2498 (т.1 а.с.45), проведена планова виїзна документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ» (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства період з 01.01.2015 по 31.12.2017 відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки (додаток №1 до акта перевірки, який є його невід'ємною частиною).

Копію наказу ГУ ДФС в Одеській області від 11.04.2018 №2498 надіслано позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення 11.04.2018.

За результатами вказаної перевірки Головним управлінням ДФС в Одеській області складено акт №000424/15-32-14-04/32972638 від 24.05.2018 року «Про результати документальної планової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ" () (тел./факс 729-45-00, Email: ) податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2017» (т.1 а.с.47-107) із додатками до нього (т.1 а.с.108-146), яким встановлено порушення ТОВ "ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ":

1) п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, п.2 ст.3, п.1 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні" та вимог п.5, п.6, п.7, п.10, п.11 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318 (із змінами та доповненнями), п. 2.15, 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 р. № 88, в результаті чого:

а) завищено суму від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток у загальній сумі 5726 000 грн. (з округленнями у розрізі звітних періодів), у т.ч. по періодам:

- у 2015 році - завищення на 934000 грн. ( з округленнями);

- у 2016 році - завищення на 1725000 грн. ( з округленнями);

- у 2017 році - завищення на 3067000 грн. ( з округленнями);

б) занижено податок на прибуток у сумі на 437900 грн., у т.ч. по періодам:

- у 2015 році - заниження на 122200 грн. (з округленнями);

- у 2016 році - заниження на 315700 грн. (з округленнями);

2) пп.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, ч. «а» п.198.1 ст.198, п.198.3 ст.198, п.198.5 «г» ст.198 Податкового кодексу України, п.2 ст.3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.99 №996-ХІV, п.2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого Наказом Мінфіна України від 24.05.1995 р. за № 88 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за № 168/704, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість всього у сумі 952883 грн., в т.ч. по періодах: травень-липень 2015 року, вересень 2015-серпень 2016 років, грудень 2016-грудень 2017 років.

Не погодившись з висновками акту перевірки ТОВ "ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ" 08.06.2018 року подало заперечення на вказаний акт №000424/15-32-14-04/32972638 від 24.05.2018 року (т.1 а.с.153-159), за результатами розгляду яких Головним управлінням ДФС в Одеській області на адресу позивача направлено лист «Про надання відповіді» від 15.06.2018 року №917010/15-32-14-15-10 (т.1 а.с.160-161), в якому зазначено, що позивачем не дотримано термін надання заперечень, у зв'язку з чим висновки акту перевірки залишено без змін.

Як встановлено судом, на підставі вищевказаних висновків акту перевірки Головним управлінням ДФС в Одеській області прийняті:

- податкове повідомлення-рішення від 14.06.2018 року № форми "Р", яким позивачу за порушення п. 44.1, п. 44.2. ст. 44, пп. 134.1.1 п.134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, п.2 ст.3, п. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність, вимог п.5, п.6, п.7, п.10, п.11 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку № 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 р. № 318, п.2.15, п.2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на прибуток» у розмірі 516825,00 грн., з яких: за податковими зобов'язаннями - 437900,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 78925,00 грн. (т.1 а.с.40);

- податкове повідомлення-рішення від 14.06.2018 року № форми "Р", яким позивачу за порушення пп.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст. 44, ч."а" п.198.1 ст.198, п.198.3. ст. 198, п. 198.5 "г" ст. 198 Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції на підставі п. 123.1. ст. 123 Податкового кодексу України, у зв'язку із чим згідно з п. 54.3 ст. 54, п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на додану вартість» у розмірі 1191104,00 грн., з яких: за податковими зобов'язаннями - 952883,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 238221,00 грн. (т.1 а.с.41);

- податкове повідомлення-рішення від 14.06.2018 року № форми "ПН", яким за встановлення відсутності складання та/або реєстрації протягом граничного строку, передбаченого ст. 201 Податкового кодексу України податкових накладних/розрахунків коригування на суму ПДВ 251872,00 грн., у зв'язку з чим попереджено про необхідність скласти та/або зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування у строк, визначений п. 120-1.2 ст. 120 Податкового кодексу України, згідно статті 120-1 Податкового кодексу України застосовано штраф у розмірі 50% у сумі 125936,00 грн. (т.1 а.с.42);

- податкове повідомлення-рішення від 14.06.2018 року № форми "П", яким позивачу за порушення п. 44.1, п. 44.2. ст. 44, пп. 134.1.1 п.134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, п.2 ст.3, п. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність, вимог п. 5. п. 6, п. 7, п. 10, п. 11 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку № 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 р. № 318, п.2.15, п.2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 3067000,00 грн. (т.1 а.с.43).

До вказаних податкових повідомлень-рішень Головним управлінням ДФС в Одеській області складено додаток «Розрахунок штрафних (фінансових) санкцій до акту перевірки ТОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ», код за , на підставі акта від 24.05.2018 №000424/15-32-14-04/32972638 планової виїзної документальної перевірки ТОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ», код за з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 року» (т.1 а.с.44).

Розрахунок фінансових (штрафних санкцій) до податкових повідомлень-рішень міститься в матеріалах справи (т.1 а.с.44).

Не погодившись з висновками податкового органу та прийнятими Головним управлінням ДФС в Одеській області податковими повідомленнями-рішеннями від 14.06.2018 року № , № , № , № , позивач оскаржив вказані рішення суб'єкта владних повноважень в судовому порядку, звернувшись до суду із даним позовом.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Спірні податкові повідомлення-рішення, якими позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість та з податку на прибуток, а також, зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток базується на викладених в акті перевірки висновках податкового органу щодо порушення позивачем вимог податкового законодавства.

Вказані висновки відповідача в акті перевірки обґрунтовані наступним.

Як зазначається в п.2.6, п.2.7 акту перевірки, узагальнений перелік документів, які було використано при проведені перевірки наведено у додатку 4 до акта перевірки, що є його невід'ємною частиною.

Так, у розділі 3 п.п.3.1.1.1 акту перевірки «Податок на прибуток» зазначено, що за даними перевірки встановлено, що відповідно до наказу ТОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ» від 03.01.2015 №б/н «Про облікову політику на підприємстві», платником податків використовуються принципи, методи і процедури для ведення бухгалтерського обліку, складання та подання фінансової звітності, які визначені цим наказом.

У п.п.2) п.п.3.1.1.1 акту перевірки зазначено, що за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 рік ТОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ» задекларовано в рядку 02 декларацій «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності» (збиток) у сумі «-» 5749000 грн.

Як вказано в акті, перевіркою повноти декларування показників рядка 02 декларацій «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності» за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 встановлено відхилення при його визначенні у сумі 5500000 грн., у т.ч. по періодах: за 2015 рік - 934000 грн.; за 2016 рік - 791000 грн.; за 2017 рік - 1342000 грн., у тому числі:

- завищення його від'ємного значення (збитку) у сумі 3067000 грн. (з округленнями у розрізі звітних періодів), у т.ч. по періодах: за 2015 рік - завищення на 934000 грн.; за 2016 рік - завищення на 791000 грн.; за 2017 рік - завищення на 1342000 грн.;

- заниження його позитивного значення (прибутку) у сумі 2433000 грн. (з округленнями у розрізі звітних періодів), у т.ч. по періодах: за 2015 рік - заниження на 679000 грн.; за 2016 рік - заниження на 1754000 грн. внаслідок порушень, допущених при визначені показників Звіту про фінансові результати (Звіту про сукупний дохід) (форма №2), викладених в підпункті 3.4) «Рядок 2050 «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» Звіту про фінансові результати за період з 01.01.2015 по 31.12.2017» та 3.6) «Рядок 2180 Форми 2 Фінансового звіту „Інші операційні витрати" показників за період з 01.01.2015 по 31.12.2017» пункту 3.1.1.1 акту.

В цьому пункті акту зазначено, що в ході перевірки надані запити про надання документів (та копій документів) та пояснень від 08.05.2018 року, які отримано головним бухгалтером ТОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ» Процей М.С., які стосуються здійснення фінансово-господарської діяльності, підтверджують правомірність відображення у бухгалтерському та податковому обліку та звітності господарських операцій, тощо, у тому числі:

- щодо операцій по придбанню та списанню паливно-мастильних матеріалів (далі -ПММ);

- щодо надання пояснень, оригіналів та завірених копій первинних документів щодо фінансово-господарських взаємовідносин із наступними суб'єктами господарювання:

1) ТОВ "СТАЙЛЕР СНОУ" (код за ) за період квітень 2016 року, сума ПК - 26916,6 грн.;

2) ПП "АВТОМАРКЕТ-ТМ" (код за ) за період червень 2015 року, сума ПК - 997,06 грн.;

3) ТОВ "ДЕЛЬТАБРОБІНВЕСТ" (код за ) за період липень 2016 року, сума ПК - 1785 грн.;

4) ТОВ «МОТОРСЕРВІС» () за період грудень 2015 року, сума ПК - 2933,2 грн.;

5) МПП «СПЕЦТОРГ» () за період січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, жовтень 2015 року, сума ПК - 8779,76 грн.

В свою чергу, ТОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ» надано оригінали та копії первинних документів, що запитувались, не у повному обсязі, а саме:

1) ТОВ «Продовольча компанія АМ» надано оригінали та копії документів, які являють собою лише зведені облікові документи та не надано первинних документів, які надають право згідно діючого законодавства на віднесення до витрат списання паливо-мастильних матеріалів;

2) товарно-транспортну документацію; документи, підтверджуючі перевезення ТМЦ на всіх етапах його руху, документи щодо підтвердження відповідності продукції, процесів та послуг - декларації про відповідність, сертифікати відповідності, застосування яких передбачено нормативно-правовими актами тощо, про що складений акт від 17.05.2018 №001225/15-32-14-04/32972638.

Також складено акт від 17.05.2018 №531/15-32-14-04/32972638 про відмову від ознайомлення та підписання акту від 17.05.2018 №001225/15-32-14-04/32972638.

В абз. А) п.п.3) п.п.3.1.1.1 акту перевірки зазначено, що за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 рік платником податків задекларовано фінансовий результат до оподаткування (збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності (рядок 2295 Звіту про фінансові результати (Звіту про сукупний дохід) (форма №2) у сумі 5749000 грн. (з округленнями у розрізі звітних періодів).

Перевіркою повноти визначення фінансового результату до оподаткування (збиток) за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 рік встановлено завищення його від'ємного значення (збитку) у сумі 3067000 грн. (з округленнями у розрізі звітних періодів), у т.ч. по періодах: за 2015 рік - завищення на 934000 грн.; за 2016 рік - завищення на 791000 грн.; за 2017 рік - завищення на 1342000 грн. внаслідок порушень, допущених при визначені показників Звіту про фінансові результати (Звіту про сукупний дохід) (форма №2), викладених в підпункті 3.4) «Рядок 2050 «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» Звіту про фінансові результати за період з 01.01.2015 по 31.12.2017» та 3.6) «Рядок 2180 Форми 2 Фінансового звіту „Інші операційні витрати" показників за період з 01.01.2015 по 31.12.2017» пункту 3.1.1.1 акту.

Також, в абз. Б) п.п.3) п.п.3.1.1.1 акту перевірки зазначено, що за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 платником податків задекларовано фінансовий результат до оподаткування (прибуток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності (рядок 2290 Звіту про фінансові результати (Звіту про сукупний дохід) (форма №2), у сумі 0 грн. (з округленнями), та що перевіркою повноти визначення фінансового результату до оподаткування (прибуток або збиток) за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 встановлено заниження його позитивного значення (прибутку) у 2433000 грн. (з округленнями у розрізі звітних періодів), у т.ч. по періодах: за 2015 рік - заниження на 679000 грн.; за 2016 рік - заниження на 1754000 грн., внаслідок порушень, допущених при визначені показників Звіту про фінансові результати (Звіту про сукупний дохід) (форма №2), викладених в підпункті 3.4) «Рядок 2050 «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» Звіту про фінансові результати за період з 01.01.2015 по 31.12.2017» та 3.6) «Рядок 2180 Форми 2 Фінансового звіту „Інші операційні витрати" показників за період з 01.01.2015 по 31.12.2017» пункту 3.1.1.1.

У цьому п.п.3) акту міститься також посилання на вищенаведені у п.п.2) п.п.3.1.1.1 акту перевірки запити та отримані на них документи від ТОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ».

Згідно п.п.3.1)-3.3) п.п.3.1.1.1 акту перевірки не встановлено завищення або заниження задекларованих ТОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ» показників.

У п.п.3.4) п.п.3.1.1.1 акту перевірки зазначається, що перевіркою показників, відображених у рядку 2050 Форми 2 Фінансового звіту „Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)" за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 рік у загальній сумі 27273 тис.грн. (27272131 грн. з округленнями у розрізі звітних періодів) встановлено, що на формування цих показників мала вплив собівартість реалізованих товарів та послуг.

Проведеною перевіркою відображеного показника за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 рік на підставі документів, перелік яких наводиться в додатку №4 до акта перевірки, встановлено завищення задекларованих ТОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ» показників у рядку 2050 Форми 2 Фінансового звіту „Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)" у сумі 5532000 тис.грн. (5432154 грн. з округленнями у розрізі звітних періодів), у т.ч.: за 2015 рік - завищення на 1611,0 тис.грн. (1610758 грн. з округленнями), за 2016 рік - завищення на 2491,0 тис.грн. (2 491 159 грн. з округленнями), за 2017 рік - завищення на 1330,0 тис.грн. (1330237 грн. з округленнями).

Також, у п.п.3.4) п.п.3.1.1.1 акту перевірки зазначається, що у періоді, який підлягав перевірці, ТОВ «Продовольча компанія АМ» здійснювало придбання та списання на витрати нафтопродуктів (у т.ч. дизельного пального), та що до перевірки були надані договори поставки нафтопродуктів із наступними суб'єктами господарювання: ТОВ «Південна кабельна компанія» (код за ), договір поставки нафтопродуктів №14.03.01 від 01.03.2014; ТОВ «Юг Агро Транс» (код за ), договір поставки нафтопродуктів №09 від 07.06.2017, ТОВ «Енергія Юг Інвест», (код за ), договір поставки нафтопродуктів №10/05/17 від 10.05.2017.

Як зазначено в акті, згідно умов договорів на поставку нафтопродуктів вказані постачальники зобов'язуються передати покупцю - ТОВ «Продовольча компанія АМ» нафтопродукти (дизельне пальне, бензин), а покупець прийняти та оплатити нафтопродукти на умовах, викладених у даних договорах. Найменування, кількість та ціна вказується у розрахункових документах (рахунках-фактурах).

На підтвердження виконання умов договорів виписано на адресу ТОВ «Продовольча компанія АМ» видаткові накладні та податкові накладні за 2015,2016 та 2017 роки, перелік яких наведено на сторінках 17-18 акту перевірки.

Як зазначено в акті, ТОВ «Продовольча компанія АМ» здійснювалось віднесення до складу витрат списання паливо-мастильних матеріалів (далі - ПММ), по яким відсутнє документальне підтвердження - первинні документи, які надають право віднесення такого списання до витрат.

Також в акті перевірки зазначено, що на адресу підприємства в ході проведення перевірки надано запит від 08.05.2018 року, який отримано особисто головним бухгалтером підприємства Процей Н.С., про надання пояснень та їх документального підтвердження щодо відображення у бухгалтерському та податковому обліку придбання та списання паливо-мастильних матеріалів, які первинні документи при цьому складались, та, вказується, що ТОВ «Продовольча компанія АМ» надано пояснення від 11.05.2018 року №416/05, згідно яких: «на балансі ТОВ «Продовольча компанія АМ» знаходяться легкові автомобілі, вантажні автомобілі, автонавантажувачі, тепловоз та інша техніка. На підприємстві є відділ механізації та головний інженер, які є відповідальними за технічний стан автотранспорту та беруть участь у комісії, яка проводить списання основних засобів, матеріалів, запасних частин та ПММ (наказ №015 від 11.07.2013р., наказ №062 від 03.10.2016р.). Списання дизельного пального по підприємству здійснюється на підставі норм списання, розроблених головним інженером для ПТО механізація, наказу №047 від 04.08.2015р. та подорожніх листів. Товарно-транспортні накладні для списання ПММ на підприємстві не використовуються».

Як зазначено в акті, до вказаних пояснень підприємством надано копії наступних документів: розрахунку норм списання дизельного палива; наказу про норми витрат палива; наказу про створення комісії для списання №015 від 11.07.2013р.; наказу про створення комісії для списання №062 від 03.10.2013р.; відомостей руху ДП за 2015-2017 роки (узагальнена інформація за кожен місяць окремо з розбивкою по дням); наказу б/н від 03.01.2015 року про облікову політику підприємства за 2015 рік із зазначенням, що даний наказ використовувався у 2016, 2017 роках. Згідно даного наказу ПММ списуються на підставі подорожніх листів та інших первинних документів; актів списання товарів за 2015-2017 роки (у т. ч. дизельного палива) (помісячно).

Отже, як вказано в акті перевірки, в підтвердження списання ПММ до витрат ТОВ «Продовольча компанія АМ» було надано до перевірки лише оригінали та копії відомостей руху дизельного палива за 2015-2017 роки (узагальнена інформація за кожен місяць окремо з розбивкою по дням) та актів про списання товарів, згідно яких було здійснено списання дизельного палива ТОВ «Продовольча компанія АМ», форма та зміст яких не відповідає первинному документу у розумінні норм діючого законодавства, і які являють собою лише зведені облікові документи.

Крім того, в акті зазначено, що перевіркою встановлено використання ТОВ «Продовольча компанія АМ» вантажних автомобілів за відсутності товарно-транспортних накладних, що підтверджено поясненнями посадових осіб ТОВ «Продовольча компанія АМ» від 11.05.2018 №416/05, що не дає змоги визначити їх використання у господарській діяльності підприємства та правомірності списання ПММ, які були використані вантажними автомобілями, до витрат.

Нормативно обґрунтовуючи встановлені порушення, відповідач у цій частині акту посилається на п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України, п.6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №9 «Запаси», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 №246, ст.ст.3,8,9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні", ст. 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність», ст.1, ст.11 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Мінтрансу України від 14.10.1997 №363, п.2.1, п.2.4, п.2.7, п.2.15, п.2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 р. № 88.

Зважаючи на вищевикладене, в акті перевірки зазначається, що на порушення п.2 ст.3, п.1 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні" та вимог п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України п.5, п.6, п.7, п.10, п.11 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №16 «Витрати» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318 (із змінами та доповненнями), п.2.15, п.2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 р. № 88 перевіркою відображених в рядку 2050 «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 показників, на підставі документів, перелік яких наведено у додатку №4 до акту перевірки, встановлено їх завищення на загальну суму 5532000 грн. (5432154 грн. з округленнями у розрізі звітних періодів), у т.ч.: за 2015 рік - завищення на 1611,0 тис.грн. (1610758 грн. з округленнями), за 2016 рік - завищення на 2491,0 тис.грн. (2491159 грн. з округленнями), за 2017 рік - завищення на 1 330,0 тис.грн. (1330237 грн. з округленнями).

Згідно п.п.3.5) п.п.3.1.1.1 акту перевірки не встановлено завищення або заниження задекларованих ТОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ» показників.

У п.п.3.6) п.п.3.1.1.1 акту перевірки вказано, що перевіркою відображених у рядку 2180 Форми 2 Фінансового звіту „Інші операційні витрати" показників за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 рік у загальній сумі 5037,0 тис.грн. (5037197 грн. з округленнями у розрізі звітних періодів) встановлено, що на формування цих показників мали вплив витрати: матеріальні витрати, банківське обслуговування, розрахунки з оплати праці та розрахунки за страхуванням, земельний податок, податок на нерухоме майно, інші витрати операційної діяльності, та на підставі документів, перелік яких наводиться в додатку №4 до акту перевірки, встановлено завищення задекларованих ТОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ» показників у рядку 2180 Форми 2 Фінансового звіту „Інші операційні витрати" у сумі 68000 грн. (67487 грн. з округленнями у розрізі звітних періодів), у т.ч.: за 2015 рік - завищення на 1,8 тис.грн. (1848 грн. з округленнями), за 2016 рік - завищення на 54,2 тис.грн. (54184 грн. з округленнями), за 2017 рік - завищення на 12,0 тис.грн. (11455 грн. з округленнями).

При цьому, зазначено, що в результаті порушення, наведеного в пункті 3.4) пункту 3.1.1.1 та у п.п.3.1.2.1, 3.1.2.2 п.3.1.2 щодо правильності визначення витрат, податкових зобов'язань та податкового кредиту по податку на додану вартість по операціях придбання та списання паливно-мастильних матеріалів (дизельне пальне), платником надлишково віднесено до складу рядка 2180 Форми 2 Фінансового звіту „Інші операційні витрати" сума частки ПДВ, яка відповідає частці використання в неоподатковуваних операціях (з урахуванням перерахунку за підсумками календарного року) придбаних та надлишково списаних на витрати сум паливно-мастильних матеріалів (дизельне пальне) (3,15 % - у 2015 році, 11,09% - у 2016 році, 4,35% - у 2017 році), у розмірі 68000 тис.грн. (67 487 грн. з округленнями у розрізі звітних періодів), у т.ч.: за 2015 рік - 1,8 тис.грн. (1 848 грн. з округленнями) (58656 х 3,15 %), за 2016 рік - 54,2 тис.грн. (54 184 грн. з округленнями) (488585 х 11.09%), за 2017 рік - 12,0 тис.грн. (11 455 грн. з округленнями) (263327 х 4,35%).

Таким чином, перевіряючими встановлено завищення задекларованих ТОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ» показників у рядку 2180 Форми 2 Фінансового звіту „Інші операційні витрати" у сумі 68000 тис. грн. (67487 грн. з округленнями у розрізі звітних періодів), у т.ч.: за 2015 рік - завищення на 1,8 тис.грн. (1 848 грн. з округленнями), за 2016 рік - завищення на 54,2 тис.грн. (54 184 грн. з округленнями), за 2017 рік - завищення на 12,0 тис.грн. (11455 грн. з округленнями).

Згідно п.п.3.7) п.п.3.1.1.1 акту перевірки не встановлено завищення або заниження задекларованих ТОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ» показників.

У п.п.4) п.п.3.1.1.1 акту перевірки вказано, що за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 рік ТОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ» за рядком 03 Декларацій „Різниці, які виникають відповідно до Податкового кодексу України" задекларовано показник у сумі «-» 2659000 грн., у т.ч.: різниці, на які збільшується фінансовий результат - 0 грн., різниць, на які зменшується фінансовий результат - «-» 2659000 грн., та перевіркою цих показників встановлено їх завищення на 2659000 грн. за рахунок завищення різниць, на які зменшується фінансовий результат за рядком 3.2.4 додатка РІ до рядка 03 декларації (Сума від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років (підпункт 140.4.2 пункту 140.4 статті 140 розділу ІІІ Податкового кодексу України), у т.ч.: за 2016 рік - завищення на 934000 грн., за 2017 рік - завищення на 1725000 грн., в результаті порушень, викладених у п.3.4) та п.3.6) розділу 3.1.1.1 акту перевірки.

У п.3.1.1.2. «Висновок щодо повноти декларування та своєчасності сплати податку на прибуток» акту перевірки зазначено, що перевіркою повноти визначення об'єкту оподаткування податком на прибуток (ряд. 04 Декларації) за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 рік встановлено:

- розбіжності у загальній сумі 8159000 грн. (з округленнями у розрізі звітних періодів), у т.ч. по періодам: у 2015 році - 1613000 грн. (з округленнями), у 2016 році - 3479000 грн. ( з округленнями), у 2017 році - 3067000 грн. (з округленнями);

- встановлено завищення його від'ємного значення у загальній сумі 5726000 грн. (з округленнями у розрізі звітних періодів), у т.ч. по періодам: у 2015 році - завищення на 934000 грн. (з округленнями), у 2016 році - завищення на 1725000 грн. (з округленнями), у 2017 році - завищення на 3067000 грн. ( з округленнями);

- встановлено заниження його позитивного значення загальній сумі 2433 000 грн. (з округленнями у розрізі звітних періодів), у т.ч. по періодам: у 2015 році - заниження на 679000 грн. (з округленнями), у 2016 році - заниження на 1754000 грн. (з округленнями).

Перевіркою повноти визначення податку на прибуток за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 встановлено його заниження на 437900 грн., у т.ч. по періодам: у 2015 році - заниження на 122200 грн. (з округленнями), у 2016 році - заниження на 315700 грн. (з округленнями) у результаті порушень, докладно викладених у п.3.4) та 3.6) розділу 3.1.1.1 акту.

У п.п.3.1.2.1. «Податкові зобов'язання» п.3.1.2. «Податок на додану вартість» акту перевірки зазначається, що перевіркою повноти визначення податкових зобов'язань за період з 01.05.2015 по 31.12.2017 встановлено їх заниження на 919 344 грн., у т.ч. у розрізі звітних періодів: липень 2015 - заниження на 26152 грн.; вересень 2015 - заниження на 39346 грн.; жовтень 2015 - заниження на 52877 грн.; листопад 2015 - заниження на 61374 грн.; грудень 2015 - заниження на 53322 грн.; за січень 2016 - заниження на 27037 грн.; за лютий 2016 - заниження на 38179 грн.; за березень 2016 - заниження на 34990 грн.; за квітень 2016 - заниження на 43296 грн.; за травень 2016 - заниження на 38439 грн.; за червень 2016 - заниження на 35751 грн.; за липень 2016 - заниження на 43457 грн.; за серпень 2016 - заниження на 68430 грн.; за вересень 2016 - заниження на 37126 грн.; за жовтень 2016 - заниження на 26845 грн.; за листопад 2016 - заниження на 13505 грн.; за грудень 2016 - заниження на 27346 грн.; за січень 2017 - заниження на 32933 грн.; лютий 2017 - заниження на 17988 грн.; за березень 2017 - заниження на 34489 грн.; за квітень 2017 - заниження на 16568 грн.; травень 2017 - заниження на 31260 грн.; за липень 2017 - заниження на 14878 грн.; за серпень 2017 - заниження на 31695 грн.; за вересень 2017 - заниження на 17077 грн.; за жовтень 2017 - заниження на 19331 грн.; за листопад 2017 - заниження на 20253 грн.; за грудень 2017 - заниження на 15400 грн.

Зведені дані щодо задекларованих платником податків та встановлених у ході проведення перевірки сум податкових зобов'язань, податкового кредиту, податку на додану вартість за період з 01.05.2015 по 31.12.2017 наведено в додатку №13 до акта перевірки.

У п.п.1) п.п.3.1.2.1 акту перевірки зазначається, що перевіркою відображених у рядку 1.1 податкових декларацій „Операції на митній території України, що оподатковуються за основною ставкою" показників за період з 01.05.2015 року по 31.12.2017 рік у загальній сумі 5143874 грн. встановлено, що на формування цих показників мало вплив, переважно, здійснення вантажно-розвантажувальних робіт, послуг переміщення вантажів, транспортно-експедиційних послуг, послуги зберігання, надання послуг з оренди складських та офісних приміщень, інше.

Проведеною перевіркою відображеного показника за період з 01.05.2015 по 31.12.2017 в сумі 5143874 грн. на підставі документів, наведених у додатку №4 до акта перевірки, у результаті порушень, докладно викладених у п.3.4 розділу 3.1.1.1, встановлено заниження задекларованих ТОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ» показників у рядку 1.1 податкових декларацій „Операції на митній території України, що оподатковуються за основною ставкою" на 233071 грн., у т.ч у розрізі звітних періодів: липень 2015 - заниження на 26152 грн.; вересень 2015 - заниження на 39346 грн.; жовтень 2015 - заниження на 52877 грн., листопад 2015 - заниження на 61374 грн.; грудень 2015 - заниження на 53322 грн., у результаті порушень, докладно викладених у п.3.4) розділу 3.1.1.1 акту.

Нормативно обґрунтовуючи встановлені порушення, відповідач у цій частині акту посилається на п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.44.1, п.44.2 ст.44, п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України, ст.ст.3,8,9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні", п.2.1, п.2.4, п.2.7, п.2.15, п.2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 р. № 88, та наводить ті ж самі обставини щодо укладання позивачем тих же договорів із суб'єктами господарювання: ТОВ «Південна кабельна компанія» (код за ), ТОВ «Юг Агро Транс» (код за ), ТОВ «Енергія Юг Інвест» (код за ), із зазначенням тих же самих податкових та видаткових накладних, виписаних на їх виконання (детальний перелік яких наведено на сторінках 29-31 акту перевірки), на які міститься посилання в п.3.4) п.п.3.1.1.1 акту перевірки.

Відповідач зазначає, що ТОВ «Продовольча компанія АМ» здійснювалось списання на витрати паливо-мастильних матеріалів.

Також, наведено в цій частині порушень ті ж самі обґрунтування цих порушень, що й в п.3.4) п.п.3.1.1.1 акту перевірки, стосовно того, що надані позивачем документи являються лише зведеними обліковими документами та не надають можливості пов'язати зазначене використання дизельного палива у господарській діяльності підприємства.

Таким чином, як вказано в акті перевірки, на порушення п.2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого Наказом Мінфіна України від 24.05.1995 р. за № 88, пп.14.1.36 п.14.1, п.198.5 «г» ст.198 Податкового кодексу України встановлено заниження ТОВ «Продовольча компанія АМ» податкового зобов'язання на 233071 грн., у т.ч. у розрізі звітних періодів: липень 2015 - заниження на 26152 грн.; вересень 2015 - заниження на 39346 грн.; жовтень 2015 - заниження на 52877 грн.; листопад 2015 - заниження на 61374 грн.; грудень 2015 - заниження на 53322 грн.

У п.п.2) п.п.3.1.2.1 акту перевірки зазначається, що перевіркою відображених у рядку 4.1 податкових декларацій «Нараховано податкових зобов'язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Кодексу за операціями, що оподатковуються за: основною ставкою» показників за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 у загальній сумі 70996 грн. встановлено, що на формування цих показників мало вплив нарахування податкових зобов'язань по ПДВ відповідно до пункту 199.1 статті 199 Податкового Кодексу, виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, на загальну суму частки сплаченого (нарахованого) податку на додану вартість під час придбання товари/послуги, яка відповідає частці використання таких товарів/послуг в неоподатковуваних операціях.

Проведеною перевіркою відображеного показника за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 в сумі 70996 грн. на підставі документів, наведених у додатку №4 до акта перевірки, встановлено заниження задекларованих ТОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ» показників у рядку рядку 4.1 податкових декларацій „Нараховано податкових зобов'язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Кодексу за операціями, що оподатковуються за: основною ставкою" на 686273 грн., у т.ч. у розрізі звітних періодів:за січень 2016 - заниження на 27037 грн.; за лютий 2016 - заниження на 38179 грн.; за березень 2016 - заниження на 34990 грн.; за квітень 2016 - заниження на 43296 грн.; за травень 2016 - заниження на 38439 грн.; за червень 2016 - заниження на 35751 грн.; за липень 2016 - заниження на 43457 грн.; за серпень 2016 - заниження на 68430 грн.; за вересень 2016 - заниження на 37126 грн.; за жовтень 2016 - заниження на 26845 грн.; за листопад 2016 - заниження на 13505 грн.; грудень 2016 - заниження на 27346 грн.; за січень 2017 - заниження на 32933 грн.; лютий 2017 - заниження на 17988 грн.; за березень 2017 - заниження на 34489 грн.; за квітень 2017 - заниження на 16568 грн.; за травень 2017 - заниження на 31260 грн.; за липень 2017 - заниження на 14878 грн.; за серпень 2017 - заниження на 31695 грн.; за вересень 2017 - заниження на 17077 грн.; за жовтень 2017 - заниження на 19331 грн.; за листопад 2017 - заниження на 20253 грн.; за грудень 2017 - заниження на 15400 грн. (вказані дані наведені з урахуванням перерахунку за підсумками календарного року відповідно до п.199.4 ст.199 ПК України).

Нормативно обґрунтовуючи встановлені порушення, відповідач у цій частині акту посилається на п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.44.1, п.44.2 ст.44, п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України, ст.ст.3,8,9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні", п.2.1, п.2.4, п.2.7, п.2.15, п.2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 р. № 88, та наводить ті ж самі обставини щодо укладання позивачем тих же договорів із суб'єктами господарювання: ТОВ «Південна кабельна компанія» (код за ), ТОВ «Юг Агро Транс» (код за ), ТОВ «Енергія Юг Інвест» (код за ), із зазначенням тих же самих податкових та видаткових накладних, виписаних на їх виконання (детальний перелік яких наведено на сторінках 36-37 акту перевірки), на які міститься посилання в п.3.4) п.п.3.1.1.1 акту перевірки.

Відповідач зазначає, що ТОВ «Продовольча компанія АМ» здійснювалось списання на витрати паливо-мастильних матеріалів.

Також, в цій частині порушень наведені ті ж самі обґрунтування цих порушень, що й в п.3.4) п.п.3.1.1.1 акту перевірки, стосовно того, що надані позивачем документи являються лише зведеними обліковими документами та не надають можливості пов'язати зазначене використання дизельного палива у господарській діяльності підприємства.

Таким чином, на порушення п.2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого Наказом Мінфіна України від 24.05.1995 р. за № 88, пп.14.1.36 п.14.1, п.198.5 «г» ст.198 Податкового кодексу України за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 встановлено заниження ТОВ «Продовольча компанія АМ» податкового зобов'язання на загальну суму 686273 грн., у т.ч. у розрізі звітних періодів, які наведені судом вище у п.п.2) п.п.3.1.2.1 акту перевірки.

У п.3.1.2.2 «Податковий кредит» п.3.1.2. «Податок на додану вартість» акту перевірки зазначається, що перевіркою правомірності визначення податкового кредиту за період з 01.05.2015 по 31.12.2017 встановлено його завищення на 36617 грн., у т.ч. у розрізі звітних періодів (без врахування від'ємного значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду: значення рядка 21 попереднього звітного (податкового): за травень 2015 року - на 18233 грн., за червень 2015 - завищення на 16231 грн., за жовтень 2015 року на 368 грн. за липень 2016 - на 1785 грн., та його завищення на 319032 грн., у т.ч. у розрізі звітних періодів (з врахуванням від'ємного значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду: значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду) за травень 2015 - завищення на 18233 грн., червень 2015 - на 16231 грн., жовтень 2015 - на 368 грн., липень 2016 - на 1785 грн., жовтень 2016 - на 37126 грн., листопад 2016 - на 63971 грн., грудень 2016 - на 77476 грн., січень 2017 - на 31973 грн., червень 2017 - на 22636 грн., серпень 2017 - на 11890 грн., вересень 2017 - на 38397 грн., листопад 2017 - на 4906 грн.

У п.п.1) п.п.3.1.2.2 акту перевірки зазначається, що перевіркою відображених у рядку 10.1 податкових декларацій „Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активів на митній території України з основною ставкою" показників за період з 01.05.2015 по 31.12.2017 у загальній сумі 4112921 грн. встановлено, що на формування цих показників мало вплив здійснення операцій із придбання ТМЦ (в тому числі паливно-мастильних матеріалів, запасних частин до транспортних засобів та ін.), придбання інших виробничих та адміністративних послуг, що включають витрати на зв'язок, обслуговування оргтехніки та ін., придбання послуг, необхідних для виконання замовлень на надання послуг з перевалки вантажів (послуг зберігання контейнерів, вантажно-розвантажувальних робіт, досліджень вантажу та ін.), придбання та ремонту (поліпшення) основних засобів, тощо.

Як вказано в акті, проведеною перевіркою відображеного показника за період з 01.05.2015 по 31.12.2017 в сумі 4112921 грн. на підставі документів, наведених у додатку №4 до акта перевірки, встановлено завищення задекларованих ТОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ» показників у рядку 10.1 податкових декларацій „Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активів на митній території України з основною ставкою" на 5960 грн., у т.ч. у розрізі звітних періодів: у травні 2015 - завищення на 2810 грн., у червні 2015 - завищення на 997 грн., у жовтні 2015 - завищення на 368 грн., у липні 2016 - завищення на 1785 грн.

Також, в акті зазначено, що ТОВ «Продовольча компанія АМ» у періоді, що перевірявся, формувало податковий кредит по взаємовідносинам з наступними контрагентами: ПП «Автомаркет-ТМ» (), МПП «СПЕЦТОРГ» (код за ), ТОВ "ДЕЛЬТАБРОБІНВЕСТ" (код за ) та позивачем по взаємовідносинам із переліченими контрагентами віднесено до складу податкового кредиту суму ПДВ у розмірі 5960 грн., в т.ч. по періодах, наведених вище.

Так, щодо взаємовідносин із вказаними контрагентами, в акті перевірки зазначено, що ТОВ «Продовольча компанія АМ» мало взаємовідносини з ПП «Автомаркет-ТМ» () у червні 2015 року, з МПП «СПЕЦТОРГ» (код за ) у травні, жовтні 2015 року, з ТОВ "ДЕЛЬТАБРОБІНВЕСТ" (код за ) у липні 2015 року, однак, договори щодо поставки товарів, сертифікатів якості продукції, що підтверджують походження товарів, а також будь-яку документацію щодо перевезення вказаних ТМЦ до перевірки не надано.

ПП «Автомаркет-ТМ» у червні 2015 року виписано на адресу ТОВ «Продовольча компанія АМ» накладні та податкові накладні на загальну суму 5982,36 грн., у т.ч. ПДВ 997,06 грн., МПП «СПЕЦТОРГ» у травні 2015 року виписано на адресу ТОВ «Продовольча компанія АМ» видаткові накладні та податкові накладні на загальну суму 19066,56 грн., у т.ч. ПДВ 3177,76 грн., ТОВ "ДЕЛЬТАБРОБІНВЕСТ" у травні 2015 року виписано на адресу ТОВ «Продовольча компанія АМ» видаткові накладні та податкові накладні на загальну суму 10092 грн., у т.ч. ПДВ - 1785 грн.,однак, до перевірки не надані товарно-транспортні накладні на транспортування ТМЦ, а також сертифікатів якості продукції, що підтверджують походження товару, тощо.

В ході перевірки використано:

1) результати відпрацювання податкової інформації ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 22.08.2016 року №82/22-208/31851657, згідно якої оперативними заходами у відношенні ПП «Автомаркет-ТМ» встановлено, що ПП «АВТОМАРКЕТ-ТМ» укладено угоду з ПП «МЕДІАЛ КОМПЛЕКТ» за №160315-1 від 16.03.2015 про поставку запасних частин. На поставлені товари (роботи) суб'єктом господарювання - постачальником виписані податкові накладні. Непідтвердження придбання товарів підприємством ПП «Автомаркет-ТМ» в ПП «Медіал Комплект» вказує на відсутність фактичного здійснення операцій з реалізації товарів на адреси контрагентів - покупців у червні 2016 року.

Таким чином, господарські операції між ПП «АВТОМАРКЕТ-ТМ» () та ПП "Медіал Комплект», а також покупцями зазначеного товару у червні 2015 року носили безтоварний характер.

Згідно акту перевірки, ПП «АВТОМАРКЕТ-ТМ» здійснювало діяльність, спрямовану на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам з метою штучного формування податкового кредиту.

Як вказано в акту, аналізом системи «Архів електронної звітності» не встановлено придбання ПП «МЕДІАЛ КОМПЛЕКТ» за червень 2015 року товарів з наступною номенклатурою: циліндр гальмівний. Таким чином, вбачається невідповідність номенклатури придбаного та реалізованого ПП «МЕДІАЛ КОМПЛЕКТ» на адресу ПП «АВТОМАРКЕТ-ТМ» та в подальшому на адресу ТОВ «Продовольча компанія АМ» товару, тобто, підміна (фіктивне введення в обіг) товару.

2) результати відпрацювання податкової інформації Комінтернівської ОДПІ ГУ ДФС №193/15-17-14-01-24-31103443 від 10.06.2016, згідно якої у відношенні МПП «СПЕЦТОРГ» (код за ) встановлено, що придбаний товар не відповідає реалізованому. Таким чином, вказано в акті, вбачається невідповідність номенклатури придбаного та реалізованого товару на адресу МПП «СПЕЦТОРГ» (код за ), та далі по ланцюгу постачання на ТОВ «Продовольча компанія АМ».

3) результати відпрацювання податкової інформації ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській від 15.09.2016 № 20791/7/15-53-14-03-10, згідно якої у відношенні ТОВ "ДЕЛЬТАБРОБІНВЕСТ" встановлено: «Станом на дату складання податкової інформації згідно АІС «Податковий блок» (підсистеми «Автоматизована система») підприємство ТОВ "ДЕЛЬТАБРОБІНВЕСТ", код за має стан - 0 основний платник. Аналізом фінансово-господарської діяльності ТОВ "ДЕЛЬТАБРОБІНВЕСТ" встановлено ознаки ризикового ведення господарської діяльності, який здійснює постачання сумнівного податкового кредиту по ланцюгу від вигодотранспортуючих СГД. Проведеним аналізом ТОВ "ДЕЛЬТАБРОБІНВЕСТ" не має можливості підтвердити реальність господарських відносин з платниками податків за період червень-липень 2016 року».

Як зазначено в акті, до перевірки ТОВ «Продовольча компанія АМ» не надано будь-яких документів, підтверджуючих транспортування від ПП «АВТОМАРКЕТ-ТМ», МПП «СПЕЦТОРГ», ТОВ «ДЕЛЬТАБРОБІНВЕСТ» в кількості та за ціною, що вказана у податкових накладних, а також сертифікатів якості продукції, що підтверджують походження товару, зазначеного у наданих до перевірки документах та в податкових накладних.

Зважаючи на вказане в акті перевірки зазначено, що встановлені дані і факти, що доводять нереальність господарської операції, а саме, придбання ТМЦ, товарів, походження яких невідоме, дозволяють зробити висновки щодо складених ТОВ «Продовольча компанія АМ» та ПП «АВТОМАРКЕТ-ТМ», МПП «СПЕЦТОРГ», ТОВ «ДЕЛЬТАБРОБІНВЕСТ» для цілей оподаткування документів, а саме: складені між ТОВ «Продовольча компанія АМ» та ПП «АВТОМАРКЕТ-ТМ», МПП «СПЕЦТОРГ» накладні та податкові накладні не опосередковуються реальним виконанням операцій, які становлять їх предмет.

Отже, як вказано в акті, придбання ТМЦ у ПП «АВТОМАРКЕТ-ТМ», МПП «СПЕЦТОРГ», ТОВ «ДЕЛЬТАБРОБІНВЕСТ» не підтверджено в повній мірі наданими до перевірки документами та не доведено правомірність збільшення податкового кредиту ТОВ «Продовольча компанія АМ», отриманого від ПП «АВТОМАРКЕТ-ТМ» всього на суму 997,06 грн.; отриманого від МПП «СПЕЦТОРГ» всього на суму 3177,76 грн. у наступних періодах: травень 2015 року - 2809,76 грн.; жовтень 2015 року - 368,00 грн., отриманого від ТОВ «ДЕЛЬТАБРОБІНВЕСТ» всього на суму 1785 грн. у липні 2016 року.

Таким чином, в акті перевірки зазначено, що проведеним аналізом діяльності вищезазначених підприємств, встановлено відсутність необхідних умов для здійснення господарських операцій, у зв'язку з відсутністю основних фондів, технічного персоналу, виробничих активів, транспортних засобів. Таким чином, можливо зробити висновок, що проведені операції не є господарською діяльністю підприємства, в розумінні пп.14.1.36 Податкового Кодексу України.

Отже, як вказано в акті перевірки, придбання товарів від ПП «АВТОМАРКЕТ-ТМ», МПП «СПЕЦТОРГ», МПП «СПЕЦТОРГ», ТОВ «ДЕЛЬТАБРОБІНВЕСТ» не підтверджено в повній мірі наданими до перевірки документами та не доведено правомірність збільшення податкового кредиту ТОВ «Продовольча компанія АМ», отриманого від вказаних контрагентів.

Таким чином, при перевірці показника, визначеного у рядку 10.1 податкових декларацій «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активів на митній території України з основною ставкою" за період з 01.01.2015 по 30.09.2017, встановлено, що на порушення п.44.1 ст.44, ч. «а» п.198.1 ст.198, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України ТОВ «Продовольча компанія АМ», безпідставно включено до складу податкового кредиту суми ПДВ, отримані від ПП «Автомаркет-ТМ», МПП «СПЕЦТОРГ», ТОВ «ДЕЛЬТАБРОБІНВЕСТ» без підтвердження факту придбання товарів (робіт, послуг), тобто, встановлено завищення податкового кредиту з ПДВ у сумі 5960 грн., в т.ч. по періодах: травень 2015 року - 2809,76 грн., червень 2015 року - 997,06 грн., жовтень 2015 року - 368,00 грн., липень 2016 року - 1785 грн.

При цьому, як зазначається в акті, в результаті того, що придбання ТМЦ у ПП «Автомаркет-ТМ», МПП «СПЕЦТОРГ», ТОВ «ДЕЛЬТАБРОБІНВЕСТ» не підтверджено в повній мірі наданими до перевірки документами, відображення зазначених операцій в бухгалтерському обліку ТОВ «Продовольча компанія АМ» із вказаними контрагентами повинно знайти відображення методом «сторно» з виведенням дебіторської заборгованості на кінець перевіряємого періоду по взаєморозрахунках із цими контрагентами.

Довідково в акті зазначено, що до складу витрат вищезазначені ТМЦ не відносились.

У п.п.2) п.п.3.1.2.2 акту перевірки зазначається, що проведеною перевіркою відображеного показника у рядку 15.1 податкових декларацій „Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення, ввезення) з податком на додану вартість товарів/послуг та необоротних активів, які частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково в операціях, які не є об'єктом оподаткування (стаття 196 розділу V Кодексу), та/або звільнені від оподаткування (стаття 197 розділу V Кодексу, підрозділ 2 розділу XX Кодексу, міжнародні договори (угоди), та/або не оподатковуються (постачання послуг за межами митної території України та послуг, місце постачання яких визначено відповідно до пунктів 186.2, 186.3 статті 186 розділу V Кодексу за межами митної території України): сума, що включається до складу податкового кредиту" за період з 01.05.2015 по 31.12.2015 в сумі 85031 грн. на підставі документів, наведених у додатку №4 до акта перевірки, встановлено завищення задекларованої ТОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ» суми на 30657 грн., у т.ч. у розрізі звітних періодів: травень 2015 - заниження на 15 423 грн. (15925-502), червень 2015 - заниження на 15234 грн. (15729-495), у результаті порушень, докладно викладених у п. 3.4) розділу 3.1.1.1 акту.

Довідково зазначено, що вказані дані наведені з урахуванням перерахунку за підсумками календарного року відповідно до п.199.4 ст.199 ПК України.

Нормативно обґрунтовуючи встановлені порушення, відповідач у цій частині акту посилається на п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.44.1, п.44.2 ст.44, п.198.1, п.198.3 ст.198, п.199.1 ст.199 Податкового кодексу України, ст.ст.3,8,9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні", п.2.1, п.2.4, п.2.7, п.2.15, п.2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 р. № 88, та наводить ті ж самі обставини щодо укладання позивачем того ж договору із суб'єктом господарювання: ТОВ «Південна кабельна компанія» (код за ), із зазначенням тих же самих податкових та видаткових накладних, виписаних на їх виконання у 2015 році (перелік яких наведено на сторінці 52 акту перевірки), на які міститься посилання в п.3.4) п.п.3.1.1.1 акту перевірки.

Відповідач зазначає, що ТОВ «Продовольча компанія АМ» здійснювалось списання на витрати паливо-мастильних матеріалів.

Також, в цій частині порушень наведені ті ж самі обґрунтування цих порушень, що й в п.3.4) п.п.3.1.1.1 акту перевірки, стосовно того, що надані позивачем документи являються лише зведеними обліковими документами та не надають можливості пов'язати зазначене використання дизельного палива у господарській діяльності підприємства.

Таким чином, при перевірці показника, визначеного у рядку 15.1 податкових декларацій за період з 01.05.2015 по 31.12.2015 в сумі 85031 грн. на підставі документів, наведених у додатку №4 до акта перевірки, встановлено, що на порушення п.44.1 ст.44, ч. «а» п.198.1 ст.198, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України ТОВ «Продовольча компанія АМ» безпідставно включено до складу податкового кредиту суми ПДВ, по придбанню паливно-мастильних матеріалів від ТОВ «Українська Кабельна компанія» без документального підтвердження використання їх у господарській діяльності, тобто, встановлено завищення податкового кредиту всього у сумі 30657 грн., у т.ч. у розрізі звітних періодів: травень 2015 - заниження на 15423 грн. (15925-502), червень 2015 - заниження на 15234 грн. (15729-495).

У п.п.3) п.п.3.1.2.2 акту перевірки зазначається, що перевіркою відображених у рядку 16 Декларацій «Від'ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду» показників за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 року у загальній сумі 698135 грн. встановлено, що на формування цих показників мало вплив включення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту попередніх звітних (податкових) періодів.

Проведеною перевіркою відображеного показника за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 в сумі 416231 грн. на підставі документів, наведених у додатку № 4 до акта перевірки, встановлено завищення задекларованих суб'єктом господарювання показників рядку 16 Декларацій «Від'ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду» на 288375 грн., у т.ч. у розрізі звітних періодів: жовтень 2016 - на 37126 грн.; листопад 2016 - на 63971 грн.; грудень 2016 - на 77476 грн.; січень 2017 - на 31973 грн.; червень 2017 - на 22636 грн.; серпень 2017 - на 11890 грн.; вересень 2017 - на 38397 грн.; листопад 2017 - на 4906 грн., у результаті порушень, викладених у в пунктах 3.1.1.1, 3.1.2.1 , 3.1.2.2 акту перевірки по визначенню податкових зобов'язань та податкового кредиту.

У п.п.4) та 5) п.п.3.1.2.2 акту перевірки зазначається, що не встановлено заниження або завищення задекларованих ТОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ» показників.

Таким чином, у п.3.1.2.3 «Висновок щодо повноти декларування податку на додану вартість, правомірності декларування сум податку, що підлягають бюджетному відшкодуванню» акту перевірки зазначено, що перевіркою повноти нарахування податку на додану вартість визначення суми податку, що підлягає сплаті за період з 01.05.2015 по 31.12.2017 встановлено його заниження всього у сумі 952883 грн., в т.ч. по періодах: травень 2015 - заниження на 15157 грн., червень 2015 - на 16231 грн., липень 2015 - на 26152 грн., вересень 2015 - на 39346 грн., жовтень 2015 - на 53245 грн., листопад 2015 - на 61374 грн., грудень 2015 - на 53322 грн., січень 2016 - на 27037 грн., лютий 2016 - на 38179 грн., березень 2016 - на 34990 грн., квітень 2016 - на 43296 грн., травень 2016 - на 38439 грн., червень 2016 - на 35751 грн., липень 2016 - на 45242 грн., серпень 2016 - на 68430 грн., грудень 2016 - на 72849 грн., січень 2017 - на 64906 грн., лютий 2017 - на 17988 грн., березень 2017 - на 34489 грн., квітень 2017 - на 16568 грн., травень 2017 - на 8624 грн.,серпень 2017 - на 22636 грн., липень 2017 - на 2988 грн., серпень 2017 - на 5188 грн., вересень 2017 - на 55474 грн., жовтень 2017 - на 14425 грн., листопад 2017 - на 25159 грн., грудень 2017 - на 15400 грн., у результаті порушень, викладених у розділі 3.1.2.1, 3.1.2.2 акту.

Крім того, у п.3.1.2.4 акту перевірки «Інформація щодо встановлених порушень реєстрації (відсутності реєстрації) податкових накладних/ розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або щодо виявлення помилок при зазначенні обов'язкових реквізитів податкових накладних: порушень не встановлено.

Як наслідок у висновку акту перевірки зазначено, що ТОВ "ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ" порушено:

1) п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, п.2 ст.3, п.1 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні" та вимог п.5, п.6, п.7, п.10, п.11 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318 (із змінами та доповненнями), п. 2.15, 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 р. № 88, в результаті чого:

а) завищено суму від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток у загальній сумі 5726 000 грн. (з округленнями у розрізі звітних періодів), у т.ч. по періодам:у 2015 році - завищення на 934000 грн. (з округленнями), у 2016 році - завищення на 1725000 грн. (з округленнями), у 2017 році - завищення на 3067000 грн. ( з округленнями);

б) занижено податок на прибуток у сумі на 437900 грн., у т.ч. по періодам: у 2015 році - заниження на 122200 грн. (з округленнями), у 2016 році - заниження на 315700 грн. (з округленнями);

2) пп.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, ч. «а» п.198.1 ст.198, п.198.3 ст.198, п.198.5 «г» ст.198 Податкового кодексу України, п.2 ст.3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.99 №996-ХІV, п.2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого Наказом Мінфіна України від 24.05.1995 р. за № 88 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за № 168/704, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість всього у сумі 952883 грн., в т.ч. по періодах: травень-липень 2015 року, вересень 2015-серпень 2016 років, грудень 2016-грудень 2017 років.

Суд не погоджується з вказаними вище висновками акту перевірки щодо порушення позивачем вимог податкового законодавства, на підставі яких прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення, та досліджуючи фактичність проведених господарських операцій та їх зв'язок з господарською діяльністю позивача, включення позивачем спірних сум до складу податкового кредиту та витрат підприємства, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно з пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, видами економічної діяльності товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ" є, зокрема, 52.10 (Складське господарство); 52.24 (Транспортне оброблення вантажів); 52.29 (Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту (основний)); 68.20 (Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна) (т.8 а.с.47-60).

Судом встановлено, що здійснюючи свою господарську діяльність товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ» (покупець) уклало з товариством з товариством з обмеженою відповідальністю «Південна кабельна компанія» (код за ) договір №140301 постачання нафтопродуктів (т.6 а.с.208-210).

Відповідно до основних умов вказаного договору:

1.1. Постачальник зобов'язується передати нафтопродукти - дизельне паливо (іменовані надалі «товар») у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар на умовах цього договору.

1.2. Асортимент, кількість, ціна узгоджуються сторонами в рахунках-фактурах в порядку, визначеному п.2.1.1 цього договору. Терміни поставки партії товару обумовлюються в заявці покупця і узгоджуються сторонами в порядку, визначеному п.2.1.1 цього Договору.

1.3. Якість товару, що підлягає передачі за цим договором, має відповідати ДСТУ (ДСТУ 4840:2007) для даного виду товару, підтверджуватися паспортом якості заводу-виготовлювача і відповідати показникам, які в ньому вказані.

1.4. Постачальник гарантує покупцю, що товар є його власністю і вільний від вимог третіх осіб.

1.5. Поставка товару здійснюється на умовах «DАТ вулиця Вапняна, будинок 87/1, м.Одеса, Україна» (правила «Інкотермс» в редакції 2010 року).

2.1. Постачальник зобов'язується:

2.1.1. Відвантажити товар після отримання від покупця усної заявки і узгодження з покупцем вартості, кількості та термінів поставки кожної партії товару. Вартість і кількість, терміни поставки партії товару узгоджується сторонами шляхом обміну між покупцем і постачальником заявки і рахунки-фактури на партію товару, прийняттям рахунки покупцем. У рахунку-фактурі в обов'язковому порядку зазначаються: асортимент, ціна і кількість товару, його загальна вартість і термін, протягом якого він повинен бути оплачений.

2.1.3 Передати покупцеві всі необхідні і належним чином оформлені документи на товар.

2.1.4. Надати покупцеві для підписання видаткові накладні на товар.

2.1.5. Видати покупцеві податкові накладні на товар.

2.2. Покупець зобов'язується:

2.2.1 Прийняти від постачальника товар та оплатити його на умовах, передбачених цим Договором.

2.2.2. Підписувати видаткові накладні на отриманий товар, які служать для обліку товару в бухгалтерському та податковому обліку.

2.2.3. До моменту приймання товару від постачальника, зобов'язаний надати постачальнику оригінал довіреності на отримання товару, видану уповноваженому представнику покупця, а також забезпечити його участь в процесі приймання товару.

2.3. Зобов'язання постачальника щодо поставки товару вважаються виконаними, право власності на товар та ризики по його втрати (псування) переходять від постачальника до покупця з дати підписання видаткової накладної на відповідну партію товару.

2.4. В даному договорі під датою поставки товару розуміється дата підписання видаткової накладної на відповідну партію товару.

3.1. Сторони проводять відвантаження і приймання товару по кількості і якості за правилами, передбаченими Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і в організаціях України», затвердженої спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики № 281/173/578/155 від 20.05.2008 р, а також, в разі виникнення розбіжностей, за участю торгово-промислової палати України.

3.2. Приймання товару за якістю і інші взаємовідносини між сторонами щодо якості товару виробляються і вирішуються відповідно до паспорта заводу-виробника та Інструкції «Про контроль якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України», затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 04.06.2007 року № 271/121, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2007 року за № 762/14029.

3.5. Якість товару, що передається покупцю має відповідати вимогам до якості, ДСТУ, які застосовуються до даного виду товару і підтверджується паспортом (сертифікатом) якості.

4.1 Покупець зобов'язується оплатити вартість товару не пізніше п'яти банківських днів з дати отримання рахунку.

4.2. Підставою для оплати є цей Договір, а також рахунки-фактури.

4.3. Розрахунки проводяться в безготівковому порядку шляхом перерахування покупцем грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Зобов'язання по оплаті товару вважаються виконаними покупцем в момент зарахування грошових коштів за оплату товару на поточний рахунок постачальника.

4.4. Постачальник є платником податку на прибуток на загальних підставах.

28.02.2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ» (покупець) та товариством з товариством з обмеженою відповідальністю «Південна кабельна компанія» укладено додаткову угоду №2 до договору №1400301 від 01.03.2014 року згідно умов якої сторонами продовжено строк дії договору до 01.03.2017 року (т.6 а.с.215).

9.1 Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом одного року.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.02.2015, 28.02.2016, 28.02.2017 між товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ» (покупець) та товариством з товариством з обмеженою відповідальністю «Південна кабельна компанія» укладено додаткові угоди №1,№2,№3 до договору №1400301 від 01.03.2014 року, згідно умовами яких сторонами продовжено строк дії договору до 01.03.2016 року, 01.03.2017 року та 01.03.2018 року відповідно (т.6 а.с.211-212).

Окрім того, судом встановлено, що ТОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ» (покупець) укладено із його контрагентами (підприємствами) договори про постачання нафтопродуктів, а саме з:

- ТОВ «ЮГ АГРО ТРАНС» (код за ) договір поставки нафтопродуктів №09 від 07.06.2017 року;

- ТОВ «ЕНЕРГІЯ ЮГ ІНВЕСТ» (код за 3) договір поставки нафтопродуктів №09 від 07.06.2017 року.

Слід зазначити, що умови вищевказаних договорів є ідентичними між собою. За основними (істотними) умовами вказаних вище договорів, визначено наступне:

1.1. Постачальник зобов'язується передати покупцю у власність нафтопродукти (іменовані далі - «товар»), а покупець прийняти та оплатити нафтопродукти на умовах, викладених у договорі, найменування, кількість та ціна яких вказується в розрахункових документах (рахунках-фактурах), в відвантажувальних документах (видаткових накладних, товарно-транспортних накладних) на товар, які оформлюються на кожну окрему партію товару.

1.2. Номенклатура товару, його кількість та ціна встановлюються сторонами за обопільною згодою на базі усної заявки покупця й зазначається в розрахункових документах (рахунках-фактурах), в відвантажувальних документах (видаткових накладних, товарно-транспортних накладних) на товар, які складають невід'ємну частину договору.

1.3. Одиниця виміру: літри/тони (згідно письмової заяви покупця на поставку товару).

1.4. Якість товару, який постачається повинна відповідати діючим ДСТУ і на вимогу покупця, супроводжуватись паспортами якості та/або сертифікатами відповідності заводу-виробника.

1.5 Поставка товару здійснюється окремими партіями, погодженими сторонами.

1.6 Ціна на товар встановлюється в розрахункових документах (рахунках-фактурах), в відвантажувальних документах (видаткових накладних, товарно-транспортних накладних) на кожну окрему партію товару.

1.6.1. До ціни товару можуть бути також включені: вартість доставки товару та вартість забезпечення охорони вантажу, у разі виявлення бажання покупцем щодо надання таких додаткових послуг.

2.1. Поставка здійснюється на підставі усної заявки покупця у день отримання передоплати.

2.2. Товар поставляється погодженими партіями відповідно до усної заяви, яку надає покупець постачальнику, та у відповідності із рахунком-фактурою на поставку тої чи іншої партії товару. Поставка товару підтверджується видатковими накладними, товарно-транспортними накладними та товар, підписаними представниками обох сторін.

2.3 Сторони погодили, що типовою умовою постачання є ЕХW (Франко завод) м.Одеса, вул.Ізвесткова (Вапняна) 87/1.

2.6. Сторони погоджують, що відвантаження товару (партії товару), що постачається згідно умов цього договору та видача відповідних документів на товар здійснюється постачальником покупцю на підставі належним чином сформованого доручення на отримання товару (партії товару).

3.1 Постачальник зобов'язується передати, а покупець прийняти товари з дотриманням положень п.3.2. цього договору.

3.2 Товар вважається переданий постачальником і прийнятий покупцем по кількості та якості - відповідно до технічних умов і інших нормативно-правових актів (паспорт, сертифікат заводу-виробника), товарно-транспортних накладних, документів (видаткових накладних та/або акт приймання-передачі) у відповідності з вибраним базисом поставки товару з урахуванням умов Інструкції контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої Мінпаливенерго України, Держспоживстандарту України від 04.06.2007 N 271/121, Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої Наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзв'язку України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України 20.05.2008 року N 281/171/578/155, а також згідно умов даного договору.

4.1. Загальна ціна цього договору визначається: кількістю отриманого та оплаченого товару покупцем, протягом всього, строку дії договору. Вартість кожної окремої партії товару визначається постачальником в рахунках-фактурах та накладних документах.

4.4. Датою оплати, вважається дата зарахування грошових коштів банківською установою на банківський рахунок постачальника.

7.1. Договір набирає чинності з дати його укладання та діє до 31.12.2017 року, а в частині розрахунків - до їх повного виконання.

На підтвердження виконання вказаних вище договорів позивачем надано до суду належним чином засвідчені копії: рахунків-фактур на оплату товару (дизельне паливо); видаткових накладних на вказаний товар за період 2015-2017 роки, детальний перелік яких наведено на сторінках 29-31,36-37 акту перевірки та, на які міститься посилання в п.3.4) п.п.3.1.1.1, п.п.3.1.2.1 акту перевірки, а також, сертифікатів відповідності та паспортів якості на товар - дизельне паливо (т.6 а.с.218-250, т.7 а.с.1-200).

Як вбачається з вказаних документів, позивачем придбавався у його контрагентів - ТОВ «ЮГ АГРО ТРАНС», ТОВ «ЕНЕРГІЯ ЮГ ІНВЕСТ», ТОВ «Південна кабельна компанія» товар - дизельне паливо.

Транспортування вказаного товару (дизельного палива) згідно умов зазначених вище договорів, здійснювалось на адресу покупця ТОВ "ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ", що підтверджується наданими з боку позивача копіями товарно-транспортних накладних на відпуск нафтопродуктів (нафти), в яких відображено, зокрема, назву товару та його кількість; транспортний засіб автопідприємства; пункт навантаження та пункт розвантаження товару: м.Одеса, вул. Вапняна, 87/1, зазначено, що вантажоодержувачем є ТОВ "ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ", замовником (платником) та вантажовідправником - ТОВ «Південна кабельна компанія», а за операціями позивача із ТОВ «ЮГ АГРО ТРАНС», ТОВ «ЕНЕРГІЯ ЮГ ІНВЕСТ», замовником (платником) є ТОВ "ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ".

Копії вказаних товарно-транспортних накладних були надані позивачем разом із рахунками на оплату, видатковими накладними, сертифікатами якості на товар та паспортами якості на товар - дизельне паливо, та містяться в матеріалах справи.

На підтвердження здійснення оплати за поставку товару (дизельного палива) по вищезазначеним договорам та згідно виписаних на їх підставі рахунків-фактур, в матеріалах справи наявні в копіях банківські виписки щодо перерахування коштів (т.12 а.с.70-219).

Разом з цим, слід зазначити, що наявні в матеріалах справи копії податкових накладних, отриманих від постачальників ТОВ «ЮГ АГРО ТРАНС», ТОВ «ЕНЕРГІЯ ЮГ ІНВЕСТ», ТОВ «Південна кабельна компанія», що виписані у період 2015-2017 років (т.11 а.с.182-250, т.12 а.с.1-69) також підтверджують факт здійснення вищевказаних господарських операцій по поставці товару, що і дає право на включення податку на додану вартість до складу ціни товару та є необхідною умовою для формування податкового кредиту з податку на додану вартість.

На підтвердження наявності у позивача місць для розміщення та зберігання придбаного товару у ТОВ «ЮГ АГРО ТРАНС», ТОВ «ЕНЕРГІЯ ЮГ ІНВЕСТ», ТОВ «Південна кабельна компанія» за адресою, що зазначена в ТТН: м.Одеса, вул. Вапняна, 87/1, позивачем надано до суду, зокрема, засвідчені належним чином копії договору від 10.06.2004 року купівлі-продажу нежитлових будівель та споруд, які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Вапняна (Ізвесткова), 87/1 площею 8860,40 кв.м., договору №20 від 08.06.2004 року, купівлі-продажу устаткування і спорудження, які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Вапняна (Ізвесткова), 87/1, акту прийому-передачі споруд і устаткування до договору №20 від 08.06.2004 року (т.8 а.с.14-20).

Як вбачається з акту перевірки та встановлено судом, суми податку на додану вартість відповідно до вищевказаних податкових накладних (лише по ТОВ «Південна кабельна компанія») позивач включив до складу податкового кредиту за відповідні періоди 2015-2017 років, що підтверджується податковими деклараціями з податку на додану вартість та додатком №5 до них по контрагентам ТОВ «ЮГ АГРО ТРАНС», ТОВ «ЕНЕРГІЯ ЮГ ІНВЕСТ», ТОВ «Південна кабельна компанія» (т.12 а.с.220-250, т.13 а.с.1-214), а також включив спірні за актом перевірки суми за видатковими накладними до складу витрат підприємства.

Крім того, як зазначено в акті перевірки та встановлено судом, ТОВ «Продовольча компанія АМ» у періоді, що перевірявся, формувало податковий кредит по взаємовідносинам з наступними контрагентами: ПП «Автомаркет-ТМ» (), МПП «СПЕЦТОРГ» (), ТОВ "ДЕЛЬТАБРОБІНВЕСТ" () та позивачем по взаємовідносинам із переліченими контрагентами віднесено до складу податкового кредиту суму ПДВ у розмірі 5960 грн.

Так, судом встановлено, що ТОВ «Продовольча компанія АМ» мало взаємовідносини з ПП «Автомаркет-ТМ» () у червні 2015 року, з МПП «СПЕЦТОРГ» (код за ) у травні, жовтні 2015 року, з ТОВ "ДЕЛЬТАБРОБІНВЕСТ" (код за ) у липні 2015 року.

Як вбачається з матеріалів справи, ПП «Автомаркет-ТМ» у червні 2015 року виписано на адресу ТОВ «Продовольча компанія АМ» рахунок від 22.06.2015 року, накладну від 24.06.2015 року та податкову накладну на загальну суму 5982,36 грн., у т.ч. ПДВ 997,06 грн., МПП «СПЕЦТОРГ» у травні 2015 року виписано на адресу ТОВ «Продовольча компанія АМ» рахунки-фактури, видаткові накладні та податкові накладні на загальну суму 19066,56 грн., у т.ч. ПДВ 3177,76 грн., ТОВ "ДЕЛЬТАБРОБІНВЕСТ" у травні 2015 року виписано на адресу ТОВ «Продовольча компанія АМ» видаткові накладні та податкові накладні на загальну суму 10092 грн., у т.ч. ПДВ 1785 грн. (т.7 а.с.235-250, т.8 а.с.1-6).

На підтвердження правомірності формування позивачем податкового кредиту по взаємовідносинам з вказаними контрагентами позивачем надано до суду, окрім копій видаткових накладних, рахунків-фактур, а також податкові накладні з квитанціями №1 (т. 16 а.с.181-189, 197-198, 200-223).

Досліджуючи правомірність включення позивачем спірних сум ПДВ до складу податкового кредиту та включення спірних сум до витрат підприємства, суд виходить з наступного.

Правові відносини щодо формування податкового кредиту з податку на додану вартість, а також, віднесення сплачених платниками сум до витрат підприємств з 01.01.2011 року регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України), веденням бухгалтерського обліку по податкових операціях встановлено Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Відповідно до ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено поняття первинного документу - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Вимоги до первинного та зведеного документу визначені в ч.2 ст. 9 цього ж Закону

Згідно ч.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, проведення будь-якої господарської операції підприємства фіксується та підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік.

Відповідно до п.2.15 Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704 первинні документи підлягають обов'язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов'язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув'язка окремих показників.

Відповідно до ч.2 ст. 3 Закону Про бухгалтерський облік, на даних бухгалтерського обліку базуються фінансова, податкова, статистична та інші види звітності. Отже, первинні документи по відображенню господарської операції є підставою й для податкового обліку.

Порядок формування податкового кредиту з 01.01.2011 року визначений ст.198 Податкового кодексу України (надалі - ПК України).

Відповідно до п.п.198.1 ст.198 ПК України (в редакції, яка діяла до набрання чинності Закону № 1797-VIII від 21.12.2016 року)право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Пунктом 198.2 ПК України встановлено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пп.198.1 «а» ст.198 Податкового кодексу України (в редакції Закону № 1797-VIII від 21.12.2016) до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України (в редакції, яка діяла до набрання чинності Закону № 1797-VIII від 21.12.2016 року), податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів(основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України (в редакції Закону № 1797-VIII від 21.12.2016) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

- ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.5 «г» ст.198 ПК України (в редакції Закону № 1797-VIII від 21.12.2016) платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Згідно з п. 201.1 ст. 201 ПК України (в редакції, яка діє з 2015 року) на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України (в редакції, яка діє з 2015 року), Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Тобто, як вбачається з викладеного, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання у власній господарській діяльності.

Згідно з п.п.14.1.27. п.14.1 ст.14 ПК України, витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України (в редакції Закону № 1797-VIII від 21.12.2016 року, в редакція, яка діяла до 2016 року) об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи;

Відповідно до пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України (в редакції Закону № 1797-VIII від 21.12.2016) об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Платники податку на прибуток - виробники сільськогосподарської продукції, які обрали річний податковий (звітний) період відповідно до підпункту 137.4.1 пункту 137.4 статті 137 цього Кодексу, фінансовий результат до оподаткування за податковий (звітний) період обчислюють шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування за минулий звітний рік на фінансовий результат до оподаткування за перше півріччя такого року та збільшення на фінансовий результат до оподаткування за перше півріччя поточного звітного року, що визначені відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Відповідно до Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 № 73, витрати - зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, які призводять до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілення власниками).

Основним документом, який регулює формування витрат у бухгалтерському обліку є Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 Витрати (П(С)БУ 16), затверджене наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318.

Відповідно до п. 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року №318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 року за №27/4248 (зі змінами та доповненнями) (далі - Положення №318) витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов'язань.

Згідно з п.6 Положення №318 втратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов'язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Відповідно до п.7 Положення №318 витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов'язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Пунктом 10 Положення №318 визначено, що собівартість реалізованих товарів визначається за Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 9 "Запаси".

Згідно з п.11 Положення №318 собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається з виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загальновиробничих витрат та наднормативних виробничих витрат.

До виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) включаються: прямі матеріальні витрати; прямі витрати на оплату праці; інші прямі витрати; змінні загальновиробничі та постійні розподілені загальновиробничі витрати.

Виробнича собівартість продукції зменшується на справедливу вартість супутньої продукції, яка реалізується, та вартість супутньої продукції в оцінці можливого її використання, що використовується на самому підприємстві. Перелік і склад статей калькулювання виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) установлюються підприємством.

Відповідно до п.138.1 ст.138 ПК України (в редакції, що діє з 2015 року) фінансовий результат до оподаткування збільшується:

- на суму нарахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності;

- на суму уцінки та втрат від зменшення корисності основних засобів або нематеріальних активів, включених до витрат звітного періоду відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності;

- на суму залишкової вартості окремого об'єкта основних засобів або нематеріальних активів, визначеної відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку, у разі ліквідації або продажу такого об'єкта.

Пункт 138.2. цієї норми визначає, що фінансовий результат до оподаткування зменшується:

- на суму розрахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до пункту 138.3 цієї статті;

- на суму залишкової вартості окремого об'єкта основних засобів або нематеріальних активів, визначеної з урахуванням положень цієї статті Кодексу, у разі ліквідації або продажу такого об'єкта;

- на суму дооцінки та вигід від відновлення корисності основних засобів або нематеріальних активів в межах попередньо віднесених до витрат уцінки та втрат від зменшення корисності основних засобів або нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Зі змісту наведених норм вбачається, що витрати підприємства можна враховувати при обчисленні об'єкта оподаткування лише у разі фактичності відповідних витрат, оскільки сам факт їх здійснення є визначальною ознакою формування витрат. В свою чергу, фактичність здійснення витрат повинна підтверджуватись розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, однак, самі по собі документи без реального здійснення операції, за наслідком якої сформовані витрати підприємства, не мають юридичної сили та не можуть бути підставою для формування валових витрат підприємства.

Порядок обчислення податку на прибуток підприємств визначений в ст. 137 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.137.1 ст. 137 Податкового кодексу України податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу.

Таким чином, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість та витрати підприємства мають бути фактично підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків та віднесення ним сум до валових витрат.

Відповідно п.п.14.1.191 п.14.1 ст.14 ПК України постачання товарів - будь-яка передача права на розпорядження товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду та відповідно п. 14.1.202 зазначеної статті продаж (реалізація) товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів.

Згідно з п.п.14.1.203 п.14.1 ст.14 ПК України продаж результатів робіт (послуг) - будь-які операції господарського, цивільно-правового характеру з виконання робіт, надання послуг, надання права на користування або розпоряджання товарами, у тому числі нематеріальними активами та іншими об'єктами власності, що не є товарами, за умови компенсації їх вартості, а також операції з безоплатного надання результатів робіт (послуг).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, керуючись ст. 86 КАС України, оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих доказів, а також у сукупності їх достатність та взаємозв'язок, з огляду на вищенаведені положення чиного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд вважає, що з боку позивача до суду надано належні докази фактичного отримання позивачем товарів та використання цих товарів у власній господарській діяльності, та не погоджується із встановленими контролючим органом порушеннями щодо заниження позивачем податку на додану вартість та заниження податку на прибуток по вказаним господарським операціям позивача з його контрагентами, з огляду на наступне.

Щодо господарських операцій позивача із ТОВ «ЮГ АГРО ТРАНС», ТОВ «ЕНЕРГІЯ ЮГ ІНВЕСТ», ТОВ «Південна кабельна компанія» стосовно придбання дизельного палива.

Суд зазначає, що відповідач в акті перевірки та під час розгляду справи не заперечує факту поставки на адресу позивача вищевказаними контрагентами дизельного палива. При цьому, як стверджує відповідач, на підтвердження списання ПММ до витрат ТОВ «Продовольча компанія АМ» було надано до перевірки лише оригінали та копії відомостей руху дизельного палива за 2015-2017 роки (узагальнена інформація за кожен місяць окремо з розбивкою по дням) та актів про списання товарів, згідно яких було здійснено списання дизельного палива ТОВ «Продовольча компанія АМ», форма та зміст яких не відповідає первинному документу у розумінні норм діючого законодавства, і які являють собою лише зведені облікові документи.

Отже, основною підставою, як вбачається зі змісту акту перевірки, ґрунтуючись на яку перевіряючими було зроблено висновок, щодо допущення підприємством порушення податкового законодавства, є відсутність зв'язку між понесеними підприємствам витратами на придбання дизельного палива та господарською діяльністю підприємства.

Суд не погоджується з даними висновками відповідача, та зазначає наступне.

На підтвердження використання даного товару (дизельного палива) у межах здійснення господарської діяльності позивача, з боку останнього надано до суду в засвідчених копіях:

- дозвіл на початок експлуатації устаткування підвищеної небезпеки №412.10.51-63.11.0, виданий Територіальним управлінням Держгірпромнагляду по Одеській області, яким дозволяється ТОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ» експлуатацію устаткування підвищеної небезпеки, а саме: підіймальні споруди, технологічні транспортні засоби, який діє з 30.09.2010 року по 30.09.2013 року; дозвіл на продовження виконання робіт з підвищеної небезпеки №411.10.51-63.11.0, виданий Територіальним управлінням Держгірпромнагляду по Одеській області, яким дозволяється ТОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ» виконання робіт підвищеної небезпеки, а саме: вантажно-розвантажувальні роботи за допомогою машин і механізмів, стропальні роботи, управління тракторами і самохідним технологічним устаткуванням, який діє з 30.09.2010 року по 30.09.2015 року; дозвіл №344.14.51, виданий Територіальним управлінням Держгірпромнагляду в Одеській області, яким дозволяється ТОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ» виконувати роботи в діючих електроустановках напругою понад 1000В, який діє з 13.06.2014 року по 12.06.2019 року; дозвіл №345.14.51, виданий Територіальним управлінням Держгірпромнагляду в Одеській області, яким дозволяється ТОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ» експлуатувати: електричні мережі, посудини, що працюють під тиском понад 0,05Мпа, вантажопіднімальні крани, технологічні транспортні засоби, що підлягають реєстрації в органах Держгірпромнагляду, який діє з 13.06.2014 року по 12.06.2019 року (т.8 а.с.8-13);

- дозвіл №330, виданий 09.09.2009 року Головним державним інспектором з пожежного нагляду відділення з питань наглядово-профілактичної діяльності Суворовського РВ м.Одеси ГУ МНС України в Одеській області на роботу складу ТОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ» за адресою: м.Одеса, вул.Ізвесткова (Вапняна), 87/1 з 09.09.2009 року (т.8 а.с.7);

- свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, паспорти, характеристики перевантажувальних автомобілів, договори оренди автотранспортних засобів та обладнання, формуляри, що підтверджують наявність на балансі ТОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ» великотоннажних транспортних засобів та інших технологічних транспортних засобів, а саме: автонавантажувачів, навантажувачів фронтальних, мікроавтобусів, контейнеровозів, великотоннажних транспортних засобів, пневмоперевантажувачів, тепловоза (т.1 а.с.162-246, т.2 а.с.1-60, т.16 а.с.174-175), які використовуються в господарській діяльності позивача та на яких, згідно даних документів, використовується дизельне паливо;

- договір №1/189 на експлуатацію під'їзної колії ТОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ», що примикає на станцію Одеса-Пересип (обслуговування локомотивним власником колії) з терміном дії з 01.01.2011 року по 01.01.2016 року, додаткові угоди до договору №1/189, договір про експлуатацію залізничної під'їзної колії ТОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ» при станції Одеса-Пересип регіональної філії «Одеська залізниця», технічний паспорт під'їзної колії ТОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ», що примикає на станцію Одеса-Пересип (об'єкт №ТП-2010-080) (т.2 а.с.61-86);

- штатні розклади, накази про затвердження штатних розкладів, накази про зміни в штатних розкладах, накази про прийняття на роботу водіїв, машиністів, механіків, вантажників, стропальників, фельдшера, свідоцтв про право на самостійне управління, посвідчення про періодичну перевірку знань, посвідчення водіїв, дипломи, свідоцтва про право на проведення передрейсових/післярейсових медичних оглядів водіїв транспортних засобів, журнал обліку медичних обліків, посадові інструкції начальника відділу автоматизації і механізації виробничих процесів, машиніста тепловоза, стропальщика, фельдшера (т.5 а.с.208-248, т.6 а.с.1-207), з яких вбачається, що штат підприємства позивача укомплектовано водіями, машиністами, механіками, які працюють на транспортних засобах, великотоннажних транспортних засобах та інших технологічних транспортних засобах позивача, під час здійснення останнім господарської діяльності. Також у штаті підприємства наявний фельдшер, який здійснює перевірку стану водіїв перед кожним використанням техніки, та фіксує це у журналі реєстрації медичних оглядів водіїв та подорожніх листах;

- наказ ТОВ «Продовольча компанія АМ» від 03.01.2015 р. «Про облікову політику на підприємстві» ТОВ «Продовольча компанія АМ». (т.13 а.с.219-222), який фіксує усі складові облікової політики товариства, та застосовується при відображенні в бухгалтерському обліку господарських операцій і подій згідно норм відповідних положень (стандартів) бухгалтерського обліку, та у п.3 якого, зокрема зазначається, що списання запасів визначає комісія ТОВ «Продовольча компанія АМ», яка встановлюється підприємством. ПММ списуються на підставі подорожніх листів, та інших первинних документів;

- наказ ТОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ» №047 від 04.08.2015 року «Про введення норм видатків паливно-мастильних матеріалів», пояснювальна записка до проекту «Норми видатків палива для вантажних машин», розрахунок норм видатків дизельного палива по роботі ПТО механізації ТОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ», згідно якого на підприємстві позивача у відповідності до РД.31.4424-85 "Норми витрат мастильних матеріалів для перевантажуючих машин морських портів" встановлено норми витрат палива для конкретних навантажувачів великотоннажних транспортних засобів, пневмоперевантажувачів, тепловоза, що використовуються позивачем при здійсненні його господарської діяльності (т.2 а.с.90-94);

- картки обліку роботи та витрат палива навантажувальної машини (механізму) ТОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ» за періоди з 01.01.2015-31.12.2017 років, в яких зазначено найменування навантажувальної машини (механізму), державний номерний знак, інвентарний номер, дата здійснення господарської операції, залишок палива на початок робочого дня, дані про видане паливо, витрачене паливо, залишок палива на кінець робочого дня, показання лічильників на початок робочого дня, виконані роботи, показання лічильнику на кінець робочого дня, витрати палива з початку місяця, норма витрати палива, а також зазначено, що зазначені машини (механізми) використовувались в господарській діяльності підприємства, виключно у цілях здійснення комплексу вантажно-розвантажувальних робіт, за маршрутом у межах території ТОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ», які складені згідно вимог наказу ТОВ «Продовольча компанія АМ» від 01.12.2014 (т.2 а.с.96-250, т.3 а.с.1-250, т.4 а.с.1-56, т.16 а.с.141-173);

- наказ ТОВ «Продовольча компанія АМ» від 01.12.2014, яким затверджено форму картки обліку роботи та витрат палива навантажувальних машин (механізмів) ТОВ «Продовольча компанія АМ», які використовуються у господарській діяльності ТОВ «Продовольча компанія АМ» під час здійснення вантажно-розвантажувальних робіт в межах території за адресою: м.Одеса, вул. Вапняна (Ізвесткова) 87/1 (т.2 а.с.95);

- договори, укладені позивачем із його контрагентами - замовниками на здійснення, в тому числі, послуг, додаткові угоди, акти виконаних робіт, згідно яких ТОВ «Продовольча компанія АМ» за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2017 р. було надано вантажно-розвантажувальні послуги у певній кількості (т.13 а.с.223-248, т.14 а.с.1-59, т.14 а.с.60-250, т.15 а.с.1-250, т.16 а.с.1-140). З актів вбачається, що надання вказаних послуг відбувалося безпосередньо за допомогою залучення великотоннажних технологічних транспортних засобів та перевантажувачів, які в своїй роботі використовували дизельне пальне;

- подорожні листи службових легкових автомобілів, складені у період 2015-2017 роки за формою, затвердженою наказом №015 від 11.07.2013 року, в яких містяться відомості, зокрема, щодо автомобіля, водія та його режиму роботи, завдання водія, руху пального, показання спідометрів, витрат пального, загального пробігу та час у наряді (т.4 а.с.57-250, т.5 а.с.1-98)

- відомості руху дизельного палива (за кожен місяць із зазначенням у них дати руху палива щоденно) за період січень 2015-грудень 2017, затверджені директором ТОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ», в яких зазначено дані щодо, станом на відповідну дату, видачі дизельного палива на складі паливно-мастильних матеріалів, дані про витрати дизельного палива на роботу техніки, та які підписані начальником відділу механізації та головним інженером ТОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ» (т.5 а.с.99-170);

- додатки до відомостей руху дизельного палива за січень 2015-грудень 2017, в яких зазначено інформацію, зокрема, щодо дати, інвентарного номеру, реєстраційного номеру, найменування механізму, залишку до початку роботи, виданого та видатків палива відповідного механізму, а також показників лічильників до та після роботи, роботи в км, норми витрат палива в літрах(т.8 а.с.127-249, т.9 а.с.1-250, т.10 а.с.1-249, т.11 а.с.1-163);

- накази ТОВ «Продовольча компанія АМ» від 11.07.2013 р. № 015 та від 03.10.2016 р. № 062 «Про створення комісії для списання основних засобів, матеріалів, ПММ, МШП, бланків суворої звітності» (т.13 а.с.215-218), якими передбачено, в тому числі складання актів на списання ТМЦ;

- акти про списання товарів, зокрема, дизельного палива, які затверджені директором ТОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ» та підписані Головою (головним інженером) та членами комісії (начальником охорони, начальником механізації, головним енергетиком, головним бухгалтером), в яких зазначені дані щодо товару, його кількість, ціна та сума (т.5 а.с.171-207);

- договір від 10.06.2004 року купівлі-продажу нежитлових будівель та споруд, які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Вапняна (Ізвесткова), 87/1 площею 8860,40 кв.м., договір №20 від 08.06.2004 року, купівлі-продажу устаткування і спорудження, які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Вапняна (Ізвесткова), 87/1, акту прийому-передачі споруд і устаткування до договору №20 від 08.06.2004 року (т.8 а.с.14-20), що підтверджують наявність у позивача відповідної технічної бази та об'єктів, на яких здійснюється господарська діяльність позивача.

Копії вказаних документів надавались й відповідачу під час проведення перевірки.

Як вказує позивач у позовній заяві, схема руху вантажів та сам процес надання послуг виглядає наступним чином: надання вантажно-розвантажувальних з прийому на власну залізничну гілку вагонів, розвантаження вантажу з цих вагонів, розміщення на території підприємства, за необхідності переміщення не територію митного складу підприємства, подальша обробка такого вантажу (його переробка, сортування, оброблення тощо), та його перевантаження до морських контейнерів, які у послідуючому покидають товариство.

При цьому, послуги з перевезення таких вантажів за межами складської бази, товариством за період, що перевіряється, як вказує позивач, не надавалися.

Дизельне пальне закупалося позивачем на підставі відповідних договорів поставки із ТОВ "Південна кабельна компанія", ТОВ «ЮГ АГРО ТРАНС», ТОВ «ЕНЕРГІЯ ЮГ ІНВЕСТ», оформлювалося видатковими накладними, товарно-транспортними накладними та супроводжувалося сертифікатами та паспортами якості, що підтверджується доданими до позову документами. Будь-яких зауважень стосовно даних операцій у відповідача не виникало.

Також, як вказує позивач, вищевказані відомості руху дизельного палива (за кожен місяць із зазначенням у них дати руху палива за кожний день окремо) надавалися у оригіналах під час перевірки, однак, їх враховано не було, та в акті перевірки було вказано, що вони лише фіксують факт руху дизельного палива. При цьому в них не просто фіксується рух палива, а відображаються дані, щодо його фактичного використання.

Крім того, позивачем зазначається, що формування показників податкової звітності, щодо використання дизельного палива, технікою, яка застосовується товариством за межами території бази, та виконує різні господарські завдання, здійснюється на підставі подорожніх листів службового легкового автомобілю, у яких фіксується зміст господарської операції, та які містять у собі усі ознаки первинного документу.

У відношенні технологічної техніки та механізмів, які використовуються виключно на території підприємства, позивачем зазначено, що формування показників податкової звітності, щодо використання дизельного палива такою технікою, відбувається на підставі карток обліку роботи та витрат палива навантажувальної машини (механізму), які складаються помісячно, у розрізі кожного окремого механізму, та у яких фіксується об'єми виданого та витраченого палива, показники роботи (у мотогодинах, або кілометрах).

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного судом, враховуючи надані до суду з боку позивача докази, суд погоджується із доводами позивача та вважає, що списання дизельного пального, отриманого від вищевказаних контрагентів, відбувалося на підставі передбачених чинним законодавством первинних документів, та інших документів, які у своїй сукупності беззаперечно підтверджують факт використання позивачем дизельного палива у межах здійснення його господарської діяльності.

Відповідно до п.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Мінтрансу України від 14.10.1997 №363, товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу.

Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

З огляду на специфіку використання позивачем власної техніки (окрім легкових автомобілів, на які є в наявності подорожні листи) для здійснення господарської діяльності, за наявності усіх вищевказаних судом доказів, що підтверджують використання та списання дизельного палива, суд погоджується із доводами позивача, що в даному випадку, оскільки послуги з перевезення вантажів за межами складської бази позивача, товариством за період, що перевіряється, не надавалися, то складання товарно-транспортної накладної, у випадку переміщення техніки у межах підприємства не є обов'язковим, та у таких випадках, як роботи техніки, яка взагалі не має кабіни, а здійснює пневмоперевантаження шляхом застосування насосів, взагалі не представляється можливим.

Отже, суд зазначає, що позивачем під час розгляду справи підтверджено належними доказами фактичність отримання товару від контрагентів-постачальників - ТОВ "Південна кабельна компанія", ТОВ «ЮГ АГРО ТРАНС», ТОВ «ЕНЕРГІЯ ЮГ ІНВЕСТ»та їх подальше використання у власній господарській діяльності.

Разом з цим, єдиною підставою для настання відповідальності платника податку, є неможливість підтвердження сум податку, включеного до складу податкового кредиту, податковими накладними, проте, як вже встановлено судом, відповідні податкові накладні у позивача на час перевірки були наявні.

В свою чергу, роблячи в акті перевірки висновок щодо завищення позивачем податкового кредиту по взаємовідносинам з контрагентами ПП «Автомаркет-ТМ», МПП «СПЕЦТОРГ», ТОВ "ДЕЛЬТАБРОБІНВЕСТ" податковий орган посилався на те, що TOB позивачем по господарським операціям із вказаними контрагентами не надано договори щодо поставки товарів, сертифікатів якості продукції, що підтверджують походження товарів, а також будь-яку документацію щодо перевезення вказаних ТМЦ.

Згідно наданих до суду видаткових накладних, рахунків-фактур, податкових накладних, позивачем придбавались у ПП «Автомаркет-ТМ», МПП «СПЕЦТОРГ», ТОВ "ДЕЛЬТАБРОБІНВЕСТ" запчастини (автомобільні) та товари господарського призначення у незначній кількості, а саме, підшипники, колодки гальмівні, циліндр гальмівний, набори інструментів, молотки, відра, тощо.

Позивачем зазначено, що у даних підприємств позивач здійснював придбання автомобільних запасних частин, які були використані при ремонті автомобільної та вантажної техніки товариства, а також, безпосередньо в господарській діяльності позивача.

В свою чергу на підтвердження використання у власній господарській діяльності придбаних у ПП «Автомаркет-ТМ», МПП «СПЕЦТОРГ», ТОВ "ДЕЛЬТАБРОБІНВЕСТ" товарів (запчастин), ТОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ» надано до суду акти про списання товарів, з яких вбачається, що:

- придбані позивачем у МПП «СПЕЦТОРГ» 12.05.2015 року підшипники роликові у кількості 6 одиниць були використані зі складу запасних частин позивача для ремонту техніки позивача (інв.№201, ремонт крану козлового КС-50-32-Б (вегаліон), що підтверджується актом списання товарів №110 від 29.05.2015 року (т.16 а.с.185);

- придбані позивачем у МПП «СПЕЦТОРГ» у жовтні 2015 року колодки гальмівні безгребневі у кількості 4 одиниць були використані зі складу запасних частин позивача для ремонту техніки позивача (інв.№91, ремонт тепловоза ТГМ-23В), що підтверджується актом списання товарів №258 від 31.12.2015 року (т.16 а.с.190);

- придбані позивачем у МПП «СПЕЦТОРГ» підшипники плаваючі у кількості 4 одиниць були використані зі складу запасних частин позивача для ремонту техніки позивача (інв.№161, ремонт KALMAR DCD 160-12), що підтверджується актом списання товарів №114 від 29.05.2015 року (т.16 а.с.201);

- придбаний позивачем у ПП «Автомаркет-ТМ» циліндр гальмівний у кількості 1 одиниця був використаний зі складу запасних частин позивача для ремонту техніки позивача (інв.№85, toyota hy ace), що підтверджується актом списання товарів №117 від 30.06.2015 року (т.16 а.с.177);

- придбані позивачем у ТОВ "ДЕЛЬТАБРОБІНВЕСТ" у лині 2016 року товари (різноманітні запчастини та господарські товари) були також використані позивачем у межах здійснення його господарської діяльності, що підтверджується також відомістю по малооцінці в експлуатації за період червень 2016-грудень 2017 року.

В свою чергу, на підтвердження наявності у позивача техніки, ремонт якої здійснювався з використанням вищевказаних запчастин, з боку позивача до суду були надані докази наявності у позивача такої техніки, які вже досліджені судом.

З приводу відсутності письмових договорів позивача з ПП «Автомаркет-ТМ», МПП «СПЕЦТОРГ, ТОВ "ДЕЛЬТАБРОБІНВЕСТ", суд зазначає, що ст. 208 ч. 1 п. 1 Цивільного кодексу України встановлено, що в письмовій формі належить вчиняти правочини між юридичними особами.

Відповідно до ч.1 ст.205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Згідно з ч.1 ст.181 ГПК України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до з ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

У той же час за правилами ст. 206 ч. 1 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність, тобто ЦК України допускає укладення усного правочину тільки у випадку, коли він повністю виконується сторонами в момент його укладення.

Згідно з ч. 1 ст. 638 Цивільного Кодексу України та ч. 8 ст. 181 Господарського кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Як вбачається з матеріалів справи, ПП «Автомаркет-ТМ» у червні 2015 року виписано на адресу ТОВ «Продовольча компанія АМ» рахунок від 22.06.2015 року, накладну від 24.06.2015 року та податкову накладну на загальну суму 5982,36 грн., у т.ч. ПДВ 997,06 грн., МПП «СПЕЦТОРГ» у травні 2015 року виписано на адресу ТОВ «Продовольча компанія АМ» рахунки-фактури, видаткові накладні та податкові накладні на загальну суму 19066,56 грн., у т.ч. ПДВ 3177,76 грн., ТОВ "ДЕЛЬТАБРОБІНВЕСТ" у травні 2015 року виписано на адресу ТОВ «Продовольча компанія АМ» видаткові накладні та податкові накладні на загальну суму 10092 грн., у т.ч. ПДВ 1785 грн. (т.7 а.с.235-250, т.8 а.с.1-6).

Вказані правочини позивача із зазначеними контрагентами були виконані сторонами в момент їх укладення, оскільки позивачем одноразово придбавались на підставі рахунків згідно видаткових накладних запчастини та господарські товари згідно виниклої у цих товарах потреби у незначній кількості та на загальну суму ПДВ - 5960 грн., а отже в даному випадку, укладання письмового договору за вказаними операціями не є обов'язковим.

Стосовно посилання відповідача на відсутність товарно-транспортних накладних, суд зазначає, що представником позивача до суду надані подорожні листи легкового автомобіля, з яких, в тому числі вбачається, що перевезення цих запчастин (придбаних у досить незначній кількості), здійснювалось транспортними засобами позивача, що також було підтверджено представником позивача під час розгляду справи.

Отже, виходячи з викладеного вбачається, що вищевказані докази у своїй сукупності, з урахуванням положень податкового законодавства, свідчать про отримання позивачем вищевказаних товарів та їх використання у господарській діяльності позивача.

Таким чином, позивачем правомірно віднесено до складу податкового кредиту спірні суми ПДВ у загальному розмірі 5960 грн. щодо придбаних у ПП «Автомаркет-ТМ», МПП «СПЕЦТОРГ, ТОВ "ДЕЛЬТАБРОБІНВЕСТ" товарів.

В свою чергу, судом не приймається до уваги посилання відповідача на наявність податкової інформації, згідно якої аналізом діяльності вищезазначених підприємств ПП «Автомаркет-ТМ», МПП «СПЕЦТОРГ, ТОВ "ДЕЛЬТАБРОБІНВЕСТ", встановлено відсутність необхідних умов для здійснення господарських операцій, у зв'язку з відсутністю основних фондів, технічного персоналу, виробничих активів, транспортних засобів.

Наявність вказаної податкової інформації відносно контрагентів позивача не доводять обставин, з якими відповідач пов'язує висновки акту перевірки позивача та прийняті на підставі нього спірні податкові повідомлення-рішення. Твердження податкового органу про відсутність у контрагентів позивача необхідної для ведення господарської діяльності кількості працівників, технічних, транспортних, інших виробничих ресурсів, не свідчить про безтоварність угод поставки з позивачем. В межах перевірки позивача відповідачем не досліджено можливість залучення постачальниками позивача матеріально-технічних, майнових, трудових та виробничих ресурсів шляхом укладення цивільно-правових угод або іншій не забороненій законом формі у період поставок ТМЦ.

Вказані висновки суду узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду.

Як встановлено Верховним Судом у постанові від 16.01.2018 року по справі №820/4648/13-а, твердження податкового органу про відсутність у контрагентів позивача необхідної для ведення господарської діяльності кількості працівників, технічних, транспортних, інших виробничих ресурсів, відсутність за юридичною адресою на момент звірки не свідчить про безтоварність угод поставки з позивачем.

Аналогічний висновок Верховного Суду наведений у постанові від 16.01.2018 року по справі №826/1398/14.

Відповідно до ч.5 ст.13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Згідно з ч.6 ст.13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, враховуючи вищезазначене у своїй сукупності, судом встановлений рух активів у процесі здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, та зв'язок між фактом придбання позивачем товару та понесенням витрат і господарською діяльністю цього платника податку. Як наслідок суд приходить до висновку про фактичність господарських операції позивача щодо придбання товару (дизельного палива) у ТОВ "Південна кабельна компанія", ТОВ «ЮГ АГРО ТРАНС», ТОВ «ЕНЕРГІЯ ЮГ ІНВЕСТ» та його подальшого використання у власній господарській діяльності позивача, а також, про фактичність господарських операції позивача щодо придбання товару (запчастин та господарських товарів) у ПП «Автомаркет-ТМ», МПП «СПЕЦТОРГ, ТОВ "ДЕЛЬТАБРОБІНВЕСТ" та їх подальшого використання у власній господарській діяльності позивача.

Враховуючи викладене, оцінивши докази у справі, з огляду на зазначені вище норми законодавства та враховуючи обставини справи, суд вважає, що позивачем цілком правомірно у відповідності до ст.198 Податкового кодексу України віднесено суми, сплачені в ціні придбаного товару за вищевказаними договорами, укладеними із його контрагентами до складу податкового кредиту та до складу витрат у відповідності до ст.134 ПК України та порушень законодавства, що регулює вказані питання, судом не встановлено. Таким чином, суд приходить до висновку, що визначення відповідачем суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість та з податку на прибуток позивачу є протиправним, а отже і накладення штрафних (фінансових) санкцій на підставі цих порушень є також протиправним.

У зв'язку із цим, податкове повідомлення-рішення від 14.06.2018 року № форми "Р", яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на прибуток» у розмірі 516825,00 грн., з яких: за податковими зобов'язаннями - 437900,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 78925,00 грн., податкове повідомлення-рішення від 14.06.2018 року № форми "Р", яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на додану вартість» у розмірі 1191104,00 грн., з яких: за податковими зобов'язаннями - 952883,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 238221,00 грн., податкове повідомлення-рішення від 14.06.2018 року № форми "П", яким позивачу зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 3067000,00 грн. є протиправними та підлягають скасуванню.

Водночас, суд зазначає, що податкове повідомлення-рішення від 14.06.2018 року № форми "ПН", яким за встановлення відсутності складання та/або реєстрації протягом граничного строку, передбаченого ст. 201 Податкового кодексу України податкових накладних/розрахунків коригування на суму ПДВ 251872,00 грн., у зв'язку з чим попереджено про необхідність скласти та/або зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування у строк, визначений п. 120-1.2 ст. 120 Податкового кодексу України, згідно статті 120-1 Податкового кодексу України застосовано штраф у розмірі 50% у сумі 125936,00 грн. (т.1 а.с.42) також підлягає скасуванню, оскільки винесено протиправно, незаконно та безпідставно.

Так, суд зазначає, що у податковому повідомленні-рішенні від 14.06.2018 року № форми "ПН" вказано, що воно також, як й інші податкові-повідомлення-рішення, прийнято на підставі акту від 24.05.2018 р. № 000424/15-32/04/32972638.

Однак, у п.3.1.2.4 даного акту перевірки «Інформація щодо встановлених порушень реєстрації (відсутності реєстрації) податкових накладних/ розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або щодо виявлення помилок при зазначенні обов'язкових реквізитів податкових накладних: порушень не встановлено.

Більш того, порушень в цій частині не встановлено і у висновках акту перевірки від 24.05.2018 р. № 000424/15-32/04/32972638.

Отже, як вбачається з викладеного, в даному випадку відповідач вийшов за межі своїх повноважень, прийнявши вказане податкове повідомлення-рішення від 14.06.2018 року № форми "ПН", у зв'язку із чим вказане рішення також підлягає скасуванню.

Решта доводів та заперечень учасників справи у заявах по суті справи висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його рішення та відзив на позов, і не довів суду правомірності вчинених ними дій та прийнятих рішень.

Таким чином, з огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Стан» підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем сплачено судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 73512,98 грн. (сімдесят три тисячі п'ятсот дванадцять гривень 98 копійок) згідно платіжного доручення №2026 від 05.07.2018 року (т.1 а.с.6).

Таким чином, оскільки вимоги позивача про визнання протиправними та скасування спірних рішень судом задоволені, відповідно до ч.1 ст.139 КАС України наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 73512,98 грн.

29.10.2018 року судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення суду та зазначено, що повний текст рішення суду буде виготовлено у строк, визначений ч.3 ст.243 КАС України.

Згідно з приписами ч.3 ст.243 КАС України залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п'ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 72, 76, 77, 78, 80, 120, 241-246, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області форми "Р" від 14.06.2018 року № .

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області форми "Р" від 14.06.2018 року № .

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області форми "ПН" від 14.06.2018 року № .

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області форми "П" від 14.06.2018 року № .

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області (, адреса: вул.Семінарська, 5, м.Одеса, 65044) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ АМ" (, адреса: пров.Мукачівський, буд.6/5,кв.1, м.Одеса, 65012) судовий збір у розмірі 73512,98 грн. (сімдесят три тисячі п'ятсот дванадцять гривень 98 копійок), сплачений згідно платіжного доручення №2026 від 05.07.2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 08.11.2018 року.

Суддя О.М. Соколенко

.