Справа № 145/1687/18
Суддя: Кіосак Н. О.
Дата ухвалення: 2018-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

"22" жовтня 2018 р. Справа № 145/1687/18

Провадження № 2-а/145/16/2018

Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Кіосак Н. О.

за участю секретаря Крикливої М.С.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника СРПП № 4 Тиврівського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_2 про скасування постанови від 14.09.2018 року (серії НК № 118173),-

встановив:

24.09.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати дії начальника СРПП № 4 Тиврівського ВП майора поліції ОСОБА_2 протиправними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху (серії НК № 118173) від 14.09.2018р., яка обґрунтована тим, що 14.09.2018 р., о 10 год. 10 хв., в смт. Тиврів по вул.. Слобожанська, він, керуючи автомобілем «Мерседес БенсСпрінтер», порушив вимоги правила зупинки, здійснив зупинку ближче 10 метрів, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн.

Свій позов ОСОБА_1 мотивує тим, що адміністративного правопорушення він не вчиняв.

14.09.2018 року працівники поліції за допомогою звукового та проблискового сигналу службового авто зупинили його під час руху по вул.. Слобожанській в смт. Тиврів і повідомили його, що причиною зупинки було порушення ним ПДР, а саме: здійснення зупинки ближче 10 метрів від пішохідного переходу. Однак, доказів порушення ним правил зупинки надано не було. Його зупинили під час руху. В цей час він знаходився на великій відстані від пішохідного переходу, розташованого по вул. Слобожанській між магазином «Злагода» та приміщенням автовокзалу. Так, дійсно його автомобіль кілька хвилин був зупинений неподалік магазину «Злагода», що розташований в смт. Тиврів, по вул.. Слобожанській. Однак, він зупинив свій автомобіль, не порушуючи правил ПДР, тобто на відстані більше ніж за 10 метрів від зазначеного вище пішохідного переходу.

Зі змісту оскаржуваної постанови взагалі не зрозуміло, за що його притягнуто до адмінвідповідальності (за здійснення зупинки ближче 10 метрів). В постанові не вказано, де він здійснив зупинку, як була встановлена відстань, на якій саме відстані був зупинений автомобіль та головне - від якої точки відстань рахувалася. Однак, ні пояснень присутнього свідка ОСОБА_3, ні його пояснень працівником поліції враховано не було при винесенні оскаржуваної постанови, що суперечить вимогам ст.ст. 251, 280 КУпАП

Ухвалою судді від 28.09.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження.

Запропоновано відповідачу в п'ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження подати до суду відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, просить його задоволити з підстав, викладених у заяві, пояснив, що 14.09.2018 року, в смт.Тиврів, по вул..Слобожанська, керуючи автомобілем Мерседес БенсСпрінтер», він дійсно робив зупинку неподалік магазину «Злагода», однак на відстані більше 15-ти метрів від пішохідного переходу, проте, проїхавши метра два, його зупинили працівники і сказали, що він зупинив автомобіль менше як за 10 метрів від пішохідного переходу, на його заперечення ніхто не зважив і працівниками поліції був складений протокол про адмінправопорушення, під час чого його права йому ніхто не роз'яснював. Він зробив фотознімки місця знаходження свого автомобіля на час його складання, які надав суду для приєднання до справи.

Відповідач - начальник СРПП № 4 Тиврівського ВП ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений своєчасно у встановленому законом порядку, що стверджується розпискою про вручення поштового відправлення 10.10.2018 року. Заяв про відкладення розгляду справи не надійшло.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Постановою начальника СРПП №4 Тиврівського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_2 від 14.09.2018 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 статті 122 КУпАП у виді штрафу в сумі 255 гривень.

Зі змісту винесеної постанови вбачається, що 14.09.2018 р., о 10 год. 10 хв., в смт. Тиврів, по вул.. Слобожанська, ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Мерседес БенсСпрінтер», порушив вимоги правил зупинки, здійснив зупинку ближче 10 метрів, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 122 КУпАП.

Тобто, зі змісту даної постанови є незрозумілим, які саме вимоги ПДР України щодо зупинки автомобіля порушив позивач. В постанові не викладена об'єктивна сторона правопорушення, яке відповідач визнав вчиненим.

Відповідно до ст. 280 КУпАП відповідач зобов'язаний був з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Тобто, обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених і складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП. В даному випадку на працівника поліції.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Проте, будь-яких доказів, на яких ґрунтується висновок відповідача про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення у постанові не викладено та суду відповідачем не надано (зокрема, план-схеми події, де відображені відповідні заміри).

Також не обґрунтовано доказами по справі роз'яснення відповідачем позивачу його прав та обов'язків перед розглядом справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно з принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно з положеннями ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ст. 55 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень

Отже, судом встановлено, що постанова, винесена відповідачем з істотними порушеннями КУпАП, не відповідає вимогам закону, оскільки, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, не ґрунтується на повно з'ясованих обставинах, що мають значення для правильного вирішення справи про адміністративне правопорушення,доказів на спростування позову відповідачем не надано.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 19, 72-77, 90, 242, 243, 244, 245, 286 КАС України, ст..ст. 251, 280, 283, 284 КУпАП -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати дії начальника СРПП № 4 Тиврівського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_2 протиправними.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (серії НК № 118173) від 14.09.2018 року.

Апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного адміністративного суду через Тиврівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:ОСОБА_4