Справа № 808/1191/18
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2018-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

07 листопада 2018 року м. Дніпросправа № 808/1191/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 липня 2018 року (суддя Стрельнікова Н.В.) в адміністративній справі №808/1191/18 за позовом ОСОБА_1 до Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив зобов'язати Запорізьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Запорізькій області провести донарахування та виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні, з урахуванням включення до складу місячного грошового забезпечення, з якого вона призначається, сум надбавки за роботу в умовах режимних обмежень в розмірі 226 грн. 02 коп., місячної премії в розмірі 350 грн. 81 коп., та матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі 7042 грн. з урахуванням вже проведених виплат. В обґрунтування позову вказував на те, що йому, як особі, яка звільнена зі служби у зв'язку із виходом на пенсію за вислугою років, належить до виплати одноразова грошова допомога відповідно до ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. В порушення вимог зазначеного Закону, відповідачем при нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги не було враховано всі отримані позивачем складові грошового забезпечення, зокрема, надбавку за роботу в умовах режимних обмежень в розмірі 226,02 грн., місячну премію в розмірі 350,81 грн. та матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі 7042 грн., у зв'язку з чим отримано 42039 грн. допомоги замість 133900,92 грн. На думку позивача, Запорізька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Запорізькій області зобов'язана донарахувати та виплатити йому суму у розмірі 91861,92 грн.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04 липня 2018 року позов задоволено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність судового рішення критеріям законності та обґрунтованості, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, відмовивши позивачу у задоволенні позову. Скаржник вказує на те, що судом першої інстанції залишені без уваги наступні обставини: 1) премія за грудень 2015 та листопад 2016 року позивачу не виплачувалась; 2) підстави для нарахування та виплати грошової компенсації за роботу в умовах режимних обмежень за квітень 2016 року відсутні, зважаючи на те, що всі співробітники податкової міліції ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області були призначені до Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області з 04.05.2016 року; 3) грошова компенсація за невикористану відпустку, індексація заробітної плати, матеріальної допомоги до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення не належать, тому що мають разовий характер і в довідку про додаткові види грошового забезпечення включатись не можуть; 4) позивач вже здійснював судові заходи у справі № 335/6574/17 щодо зміни довідки Запорізької ОДПІ від 07.02.2017 року.

Ухвалою судді Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду Шлай А.В. від 27 серпня 2018 року апеляційна скарга залишена без руху на підставі частини 3 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України та надано десятиденний строк на усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2018 року у складі колегії суддів: головуючий суддя Шлай А.В., судді Круговий О.О., Прокопчук Т.С. відкрито апеляційне провадження.

З 03 жовтня 2018 року розпочав роботу Третій апеляційний адміністративний суд, і справи, які перебували в провадженні Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, були передані до Третього апеляційного адміністративного суду.

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями визначена колегія суддів у складі головуючого судді - доповідача Шлай А.В., суддів Кругового О.О., Суховарова А.В.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року справа прийнята до свого провадження зазначеною колегією суддів та призначено розгляд у судовому засіданні на 07 листопада 2018 року о 11.30 год.

У судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги.

У встановлений ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2018 року строк письмовий відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду не надходив.

У судовому засіданні представник позивача просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржене рішення суду першої інстанції - без змін, як законне та обґрунтоване.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини у справі:

ОСОБА_1, як начальника відділу оперативного супроводження адміністрування ПДВ, наказом ГУ ДФС у Запорізькій області від 24.01.2017 року № 15-о було звільнено зі служби податкової міліції відповідно до обов'язок у зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років. Запорізькою ОДПІ Головного управління Державної фіскальної служби в Запорізькій області при звільненні позивача було нараховано та виплачено одноразову грошову допомогу у розмірі 42039,00 грн., тобто в розмірі 50 відсотків його місячного грошового забезпечення за кожний з 24 повних календарних років служби врахувавши: оклад 1600 грн., надбавку за вислугу років 605,5 грн., надбавку за звання 130 грн., надбавку за високі досягнення 1167,75 грн., всього 42039,00 грн. (3503,25грн. х 24 роки х 0,5). Відповідачем до складу місячного грошового забезпечення не було враховано всі отримані позивачем складові, зокрема надбавку за роботу в умовах режимних обмежень в розмірі 226,02 грн., місячну премію в розмірі 350,81 грн. та матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі 7042 грн. Позивач неодноразово звертався до відповідача із відповідними заявами. Листом ГУ ДФС у Запорізькій області від 29.12.2017 року № 4233/14/08-01-22-02-29 надано позивачу належним чином завірену копію «Довідки про результати перевірки Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області щодо фактів, викладених у зверненні ОСОБА_1», у висновках якої зазначено про вірне нарахування та виплату допомоги при звільненні у сумі 42039 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, дійшов висновку, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх дій.

Колегія суддів зазначає, що обставина наявності у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби, яка передбачена статтею 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ, відповідачем не оспорюється. Більш того, виплата зазначеної допомоги позивачу відбулась на підставі Наказу Головного управління ДФС у Запорізькій області № 15-о від 24 січня 2017 року (а.с.54).

Натомість, спір між сторонами виник з приводу невірного, на думку позивача, визначення розміру зазначеної грошової допомоги внаслідок неврахування щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (за роботу в умовах режимних обмежень, премії) та одноразового виду грошового забезпечення (матеріальної допомоги на оздоровлення).

За результатами розгляду справи, суд першої інстанції дійшов висновку про допущене відповідачем порушення прав позивача внаслідок відмови останнього здійснити нарахування та доплату позивачу одноразової грошової допомоги, виходячи із додаткових видів грошового забезпечення та одноразового виду грошового забезпечення, обставина отримання яких в період проходження служби підтверджена Довідкою Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Запорізькій області від 07.02.2017 №920/10/05-11 про додаткові види грошового забезпечення з 01.01.2015 року по 31.12.2016 року, згідно якої позивачу у грудні 2016 року (перед звільненням), крім іншого, нараховано надбавку за роботу в умовах режимних обмежень в розмірі 226,02 грн., місячну премію в розмірі 350,81 грн. та матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі 7042 грн. (а.с. 10).

Колегія суддів частково погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції.

Так, відповідно до пункту 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Таким чином, при розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби повинні бути враховані щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія), одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Як правильно встановив суд першої інстанції, відповідач підтвердив отримання позивачем зазначених виплат з січня 2015 року по грудень 2016 року, видавши 07.02.2017 року Довідку №920/10/05-11 про додаткові види грошового забезпечення. Відмова відповідача у здійсненні донарахування одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням зазначених видів грошового забезпечення порушує права позивача.

Разом з тим, суд першої інстанції не навів мотивів для розрахунку одноразової грошової допомоги, виходячи із розміру сум, отриманих позивачем в останній місяць служби перед звільненням, а саме - за грудень 2016 року. Згідно Довідки № 920/10/05-11, за роботу в умовах режимних обмежень - 226,02 грн., місячна премія - 350,81 грн., матеріальна допомога на оздоровлення - 7042 грн. (а.с.10).

У судовому засіданні представник позивача пояснив колегії суддів, що питання нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні на законодавчому рівні не врегульовано, тому, на його думку, розрахунок повинен бути здійснено, виходячи із сум, отриманих позивачем за останній місяць служби.

Натомість, колегія суддів вважає, що застосуванню до спірних правовідносин підлягає постанова Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей», абзацом другим пункту 7 якого передбачено, що розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Як вбачається зі змісту Довідки № 920/10/05-11, додаткові види грошового забезпечення позивача визначені саме за 24 останні календарні місяці. Зважаючи на те, що в період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2016 року позивачу виплачувались зазначені види грошового забезпечення у різних розмірах (а в деякі місяці взагалі не нараховувались і не виплачувались), при розрахунку одноразової грошової допомоги має враховуватись середній розмір додаткових видів грошового забезпечення. Відтак, захист порушених прав позивача повинен бути здійснений шляхом зобов'язання відповідача здійснити перерахунок одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та одноразового додаткового виду грошового забезпечення за період з січня 29015 року по грудень 2016 року.

Ухвалюючи рішення по суті, суд першої інстанції на наведені обставини уваги не звернув, що призвело, на думку когезії суддів, до прийняття помилкового рішення.

Доводи скаржника про наявність підстав для відмови у задоволенні позову внаслідок того, що премія за грудень 2015 та листопад 2016 року позивачу не виплачувалась; що всі співробітники податкової міліції ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області були призначені до Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області з 04.05.2016 року що грошова компенсація за невикористану відпустку, індексація заробітної плати, матеріальної допомоги до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення не належать, тому що мають разовий характер і в довідку про додаткові види грошового забезпечення включатись не можуть, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки вони спростовуються наявністю Довідки № 920/10/05-11, яка свідчить про здійснення нарахування та виплату позивачу додаткових видів грошового забезпечення.

Скаржник також вказував на здійснення позивачем судових заходів у справі № 335/6574/17 щодо зміни довідки Запорізької ОДПІ від 07.02.2017 року, як одну із підстав для відмови у задоволенні позову. Проте, постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 грудня 2017 року у справі № 335/6574/17 (2-а/335/301/2017) ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні позову про зобов'язання Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області включити до довідки № 920/10/05-11 від 07.02.2017 року грошову компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 8818,53 грн. та вихідної допомоги при звільненні у розмірі 42039 грн.

В адміністративній справі, рішення якого переглядається в апеляційному порядку, ОСОБА_1 вимагав зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні, що свідчить про інші підстави та предмет позову у справі № 335/6574/17 (2-а/335/301/2017) та адміністративній справі № 808/1191/18.

Щодо доводів скаржника про те, що позивач посилається на неправомірні дії ГУ ДФС України у Запорізькій області, а позов пред'являє до Запорізької ОДПІ, колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи наявна копія наказу № 15-о від 24.01.2017 року, пунктом 2.1 якого вказано на виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний з 24 (двадцяти чотирьох) повних календарних років служби (а.с.54). При цьому, ГУ ДФС України у Запорізькій області цим наказом не здійснювало розрахунок та не визначало конкретних сум, які підлягали виплаті позивачу. Відповідач, у свою чергу, не навів належного обґрунтування неможливості відповідати за цим позовом. Крім того, ОСОБА_1 жодних рішення, дії чи бездіяльність ГУ ДФС у Запорізькій області в межах цієї адміністративної справи не оскаржено.

Оскільки питання перевірки дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду із позовом та правильністю висновку суду першої інстанції в цій частині скаржником перед судом апеляційної інстанції не порушено, колегія суддів вважає обставину подачі позову в межах строку, визначеного статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України, не оспореною.

Невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне тлумачення норм матеріального права, незастосування закону, який підлягає застосуванню, що призвели до ухвалення незаконного рішення, є підставою для його скасування, як це передбачено статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, та прийняття нового рішення у справі.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області -задовольнити частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 липня 2018 року в адміністративній справі №808/1191/18 - скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Зобов'язати Запорізьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Запорізькій області здійснити перерахунок ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби, з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (за роботу в умовах режимних обмежень, премії) та одноразового додаткового виду грошового забезпечення (матеріальної допомоги на оздоровлення) за період з січня 2015 року по грудень 2016 року, та виплатити заборгованість.

У задоволенні решти позову - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 07листопада 2018 року та оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 1 частини 6 статті 12 та пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови викладено 12 листопада 2018 року.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Суховаров