Справа № 824/687/18-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2018-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2018 р. м. Чернівці справа № 824/687/18-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Левицький В.К., розглянув у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області

про зобов'язання вчинити дії.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в якому, з урахуванням адміністративного позову у новій редакції, просить:

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити перерахунок йому пенсії з 01.03.2000 р. по 01.10.2018 р.;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області сплатити йому суму недоотриманої за період з 01.03.2000 р. по 01.10.2018 р. пенсію, яка згідно його розрахунків складає 33345,82 грн, з врахуванням індексу інфляції (41312,07 грн) та 3% річних (8476,14 грн);

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на його користь моральну шкоду у сумі 40000,00 грн.

В обґрунтування позову, позивач вказував, що з квітня 1998 року його пенсійна справа знаходилася в Управлінні служби безпеки України в Чернівецькій області. Починаючи з 01.08.2000 р. Держкомкордон (нині державна прикордонна служба України) своїми діями щомісяця недоплачував йому пенсію, оскільки у довідці за 01.06.2000 р. його посадовий оклад встановлено у розмірі 165,00 грн, однак згідно наказу Держкомкордону №275 від 02.06.2000 р., оклад мав складати 190,00 грн. З огляду на ці обставини справи починаючи з 2000 р. по грудень 2007 р., його пенсія, що нараховувалася була занижена.

Крім того, зазначив, що протягом 2005 р. пенсійне забезпечення йому виплачувалося у розмірі 50%. На запит поданий до СБУ відповіді він не отримав.

З 2007 року пенсійна справа перейшла до Пенсійного фонду України в Чернівецькій області. Працівниками Держаної Прикордонної служби України направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області довідку №11/9769 від 17.04.2008 р., в якій вказано, що він займав посаду "Начальника служби арт. технічного озброєння 31 прикордонного загону" з посадовим окладом 1125,00 грн. Однак, як зазначив позивач, фактично його звільнено з посади "начальника служби ракетно-артилерійського озброєння технічної частини Північно-Західного напрямку Прикордонних військ України" з посадовим окладом 1200,00 грн. Внаслідок чого, Головне управління ПФ України в Чернівецькій області починаючи з 2008 р. недораховувало його пенсійне забезпечення.

14.06.2018 р. позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою, відповідно до змісту якої просив здійснити перерахунок його пенсії відповідно до уточнених довідок від 27.04.2018 р. №17979 та №17980, в яких вказано правильно його посадовий оклад - 1200,00 грн за посадою - начальник служби ракетно-артилерійського озброєння технічної частини Північно-Західного напрямку Прикордонних військ України. Однак, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області листом №503/0-11 від 25.06.2018 р. надало відмову у здійсненні перерахунку пенсії позивача. Позивач вказану відмову вважає протиправною та такою, що суперечить вимогам ч. 3 ст. 51, ч. 2 ст. 55, ч. 18 ст. 43, ч. 1 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі - відповідач) подало до суду відзив відповідно до змісту якого вказувало, що відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії позивача, виходячи з наступного. Так, відповідно до ст. 99 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" та постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 р. №1522 "Про передачу органам Пенсійного фонду України функції з призначення і виплати пенсії деяким категоріям громадян" з 01.01.2017 р. органи Пенсійного фонду України виконують функції лише з призначення та виплати пенсій. Обчислення грошового забезпечення для призначення, перерахунку пенсій залишилось у компетенції органів силових міністерств (відомств), де особа проходить службу.

При цьому, відповідач зазначив, що органами Пенсійного фонду України проведено перерахунок пенсій (в тому числі і пенсію позивача) з урахуванням грошового забезпечення, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 р. №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу" та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяких інших осіб" на підставі довідок отриманих від адміністрації Державної прикордонної служби України. Крім того, відповідач зазначав, що у списках осіб, пенсії яких підлягають перерахунку посада позивача зазначена, як "начальник служби ракетно-артилерійського озброєння технічної частини Північно-Західного напрямку Прикордонних військ України".

Отже, працівниками Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області жодних помилок допущено не було, а тому підстав для перерахунку пенсії та доплати її різниці позивачу не має.

27.07.2018 р. ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. З метою повного та всебічного з`ясування усіх обставин у справі судом витребувано з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області копії матеріалів пенсійної справи, а оригінали для огляду в суді.

У судовому засіданні, яке відбулося 07.09.2018 р., судом встановлено, що позовна заява та заява про уточнення позову не відповідають вимогам встановленим ст. 160, 161, 172 КАС України щодо сплати судового збору, а тому ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 07.09.2018 р. позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліку, зазначеного в мотивувальній частині ухвали.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 13.09.2018 р. у зв`язку із усуненням позивачем недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, справу №824/687/18-а призначено до судового розгляду.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 09.11.2018 р. адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області у частині позовних вимог про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити перерахунок та виплату недоотриманої ОСОБА_1 пенсії за період з 01.03.2000 р. по 31.12.2007 р. - залишино без розгляду.

До початку судового розгляду справи по суті позивачем подано відповідь на відзив в порядку ст. 163 КАС України, а відповідачем надано доповнення до відзиву.

05.10.2018 р. після виступу із вступним словом та наданням пояснень, учасниками справи подано до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

Частиною 3 ст. 194 КАС України встановлено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи приписи ст. 194 КАС України, суд вважає, що подання учасниками справи заяв про розгляд адміністративної справи за їх відсутності є підставою для розгляду справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Заслухавши вступне слово учасників справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне.

Згідно висновку про призначення пенсії за вислугу років, затвердженого начальником Управління служби безпеки України в Чернівецькій області 18.05.1998 р., з 08.04.1998 р. Управління служби безпеки України в Чернівецькій області призначило ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) пенсію за вислугу років за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням 26 років вислуги у розмірі 68% від суми грошового забезпечення (а.с. 27, 54-55).

Відповідно до ст. 99 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" та постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 р. № 1522 "Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян" з 01.01.2007 р. органи Пенсійного фонду України виконують функції лише з призначення, перерахунку та виплати пенсії.

На виконання вимог вказаних норм, в лютому 2007 р. пенсійна справа позивача була передана з Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (а.с. 75).

За наведених обставин, як стверджували учасники справи в заявах по суті та судовому засіданні, з 01.01.2007 р. виплата пенсії позивачу проводилася за матеріалами пенсійної справи Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

11.06.2018 р. позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду в Чернівецькій області із заявою, в якій просив провести перерахунок та виплату йому пенсії з урахуванням рівня інфляції з 2008 р., у зв'язку із допущенням помилки в посаді з якої його звільнено під час проведення перерахунку пенсії.

Як видно із змісту заяви, позивач просив здійснити перерахунок його пенсії з 2008 р. на підставі нових довідок Державної прикордонної служби України, відповідно до розрахунку: 2008 рік - 1480,82 грн (рівень інфляції - 153,5%), сума - 3753,87 грн; 2009 рік -1480,82 (рівень інфляції -131,2 %), сума -3423,65 грн; 2010 рік - 1480,82 грн (рівень інфляції - 118,9%), сума 3241,51 грн; 2011 р - 2732,17 грн (рівень інфляції - 99,8 %), сума 5458,87 грн; 2012 рік -7826,57 грн (рівень інфляції - 94,6 %), сума 15230,50 грн; 2013 рік - 14996,52 грн (рівень інфляції - 94,8%), сума 29213,22 грн; 2014 рік -16264,45 грн (рівень інфляції - 94,3%), сума 31601,26 грн; 2015 рік - 19297,56 грн (рівень інфляції - 69,4%), сума 32690,06 грн; 2016 рік - 19297,56 грн (рівень інфляції - 26,1%) сума 24334,22 грн; 2017 рік - 19297,56 грн (рівень інфляції - 13,7%) сума 21941,32 грн (а.с. 20).

Вказана заява отримана та зареєстрована відповідачем 11.06.2018 р. за вх. №503/О-11.

За результатами розгляду звернення позивача, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області 25.06.2018 р. надано відповідь №503/О-11 про відсутність підстав для проведення перерахунку пенсії та доплати її різниці (а.с. 21-22).

У відповіді зазначено, що з 01.01.2008 р. органами Пенсійного фонду України проведено перерахунок пенсій з урахуванням грошового забезпечення, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 р. №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу" станом на цю дату. Оскільки позивач звільнений зі служби з Прикордонних військ України, для забезпечення даного перерахунку довідка про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, видана на ім'я позивача, на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області надійшла від Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 р. №355 "Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на підставі довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.04.2012 р., виданій на ім'я позивача згаданою вище установою, до основного розміру пенсії позивача було встановлено підвищення з 01.07.2012 р., 01.09.2012 р. та 01.01.2013 р.

У відповіді також зазначено, що за матеріалами пенсійної справи, щомісяця до пенсії позивача нараховувалася та виплачувалася поточна індексація, яка з травня 2016 р. стала фіксованою.

У березні 2018 р. задля реалізації виконання постанови Уряду від 21.02.2018 р. №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" відповідно до вимог Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 р. № 45, від Адміністрації Державної прикордонної служби України до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області надійшла довідка про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, видана на ім'я позивача. На підставі даної довідки позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.01.2018. Основний розмір пенсії, обчислений з урахуванням 26 років вислуги та згідно з п. а ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", склав 6675,22 грн. Зауважено, що, відповідно до норм рішення Уряду від 21.02.2018 р. №103, з січня поточного року проводиться виплата 50 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 р. Отже, розмір пенсії внаслідок перерахунку до виплати склав 4975,58 грн.

Крім того, у відповіді відмічено, що у списках осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, що були направлені Головним управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на адресу Адміністрації Державної прикордонної служби України у 2008, 2012 та 2018 роках посаду позивача зазначено "начальник служби ракетно-артилерійського озброєння технічної частини Північно-Західного напряму Прикордонних військ України". Тобто, працівниками Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області жодних помилок допущено не було.

Відповідно до п. 4 зазначеного вище Порядку перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені ч. 2 і 3 ст. 51 Закону, а саме: "перерахунок пенсій, призначених особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців".

25.05.2018 р. до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від Адміністрації Державної прикордонної служби України надійшли уточнені довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2008 р., 01.04.2012 р. та 01.03.2018 р. по займаній ним посаді на день звільнення. У довідках, що надійшли в травні цього року, змінено розміри посадових окладів та як наслідок - суми грошового забезпечення. На підставі згаданих довідок позивачу проведено перерахунок з 01.06.2017 р. та 01.01.2018 з урахуванням раніше виплачених сум пенсії.

Розмір пенсії з 01.06.2017 р. склав 3275,93 грн, де: 2398,53 грн - основний розмір пенсії; 718,08 грн - підвищення відповідно до постанови Уряду від 23.04.2012 р. №355; 159,32 грн - доплата до розміру зафіксованої індексації.

З 01.01.2018 р. основний розмір пенсії склав 7503,46 грн, до виплати, з урахуванням вимог рішення Уряду від 21.02.2018 р. №103, - 5389,70 грн.

Доплату різниці пенсії за період з 01.01.2018 р. по 30.06.2018 р. у сумі 2484,72 грн буде проведено одночасно з виплатою пенсії за липень 2018 року.

У відповіді звернуто увагу позивача на те, що пенсію йому призначено за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а не за Законом України "Про пенсійне забезпечення". Тому при перерахунку його пенсії застосовувати норму ст. 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення" немає підстав.

Враховуючи викладене та те, що довідки про новий розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2008 р. та 01.04.2012 р. надійшли в травні 2018 р., відповідач в листі прийшов до висновку, що підстав для проведення перерахунку пенсії та доплати її різниці з 01.01.2008 р. немає. Перерахунок пенсії проведено відповідно до вимог чинного законодавства України.

Вважаючи відмову протиправною, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Судом також встановлено, що 31.03.2018 р. Адміністрацією Державної прикордонної служби України направлено на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області довідку №11/755 про розмір грошового забезпечення позивача, що враховується для перерахунку пенсій, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р.

Дослідженням вказаної довідки встановлено, що довідка видана позивачу про те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 704, розмір посадового окладу, оклад за військове звання, відсоткової надбавка за вислугу років за відповідною посадою, за нормами, чинними на 01.03.2018 р. за посадою начальник служби ракетно-артилерійського озброєння технічної частини Північно-Західного напряму становить: посадовий оклад - 5360,00 грн; оклад за військове звання (підполковник) - 1410,00 грн; надбавка за вислугу років 45 % - 3046,00 грн; всього 9816,50 грн.

На підставі вказаної довідки та згідно з постановами Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" № 704 від 13.08.2018 р., "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" №103 від 21.02.2018 р., 17.04.2018 р. відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 р.

Перерахунок здійснено із сум грошового забезпечення: посадовий оклад - 5360,00 грн; оклад за військове звання (підполковник) - 1410,00 грн; надбавка за вислугу років 45 % - 3046,00 грн; всього 9816,50 грн. Основний розмір пенсії 68% грошового забезпечення (вислуга років 26) у розмірі 6675,22 грн. Підсумок пенсії з надбавками 4975,58 грн (з урахуванням попередньої суми пенсії 3275,93 грн та 50 % від підвищення 1699,65 грн (50 % від 3399,29 грн)).

В ході судового розгляду справи позивач стверджував, що у зв'язку із виявленням помилки в посаді, з якої його звільнено з військової служби, він звернувся до Адміністрації Державної прикордонної служби України про уточнення назви посади та видачі нових довідок про розмір грошового забезпечення для проведення перерахунку пенсії.

Судом встановлено, що за результатами розгляду зверненням позивача, 22.05.2018 р. Адміністрацією Державної прикордонної служби України листом за вих №. 0.11-4958/0/6-18 направлено на адресу відповідача уточнюючі довідки № 11/17979 від 27.04.2018 р., № 11/17980 від 27.04.2018 р. та № 11/13715 від 27.04.2018 р. про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2008 р., на 01.04.2012 р. та на 01.03.2018 р. за останньою штатною посадою підполковника ОСОБА_1

Дослідженням довідки № 11/17979 від 27.04.2018 р. про розмір грошового забезпечення встановлено, що довідка видана позивачу про те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2017 р. № 1294, розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2008 р. за посадою начальник служби ракетно-артилерійського озброєння технічної частини Північно-Західного напряму Прикордонних військ України становить: посадовий оклад - 1200,00 грн; оклад за військове звання (підполковник) - 130,00 грн; надбавка за вислугу років 35 % - 465,50 грн; надбавка за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби 50 % - 897,75 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15% - 180,00 грн; надбавка за кваліфікацію 5,5% - 66,00 грн; надбавка за особливі умови служби пов'язані з підвищеним ризиком для життя 15 % - 180,00 грн; премія 34% - 408,00 грн, всього для обчислення пенсії - 3527,25 грн.

На підставі вказаної довідки, 06.06.2018 р. відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.06.2017 р. з урахуванням раніше виплачених сум пенсії.

Перерахунок здійснено із сум грошового забезпечення: посадовий оклад - 1200,00 грн; оклад за військове звання (підполковник) - 130,00 грн; надбавка за вислугу років 35 % - 465,50 грн; надбавка за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби 50 % - 897,75 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15% - 180,00 грн; надбавка за кваліфікацію 5,5% - 66,00 грн; надбавка за особливі умови служби пов'язані з підвищеним ризиком для життя 15 % - 180,00 грн; премія 34% - 408,00 грн, всього для обчислення пенсії - 3527,25 грн. Основний розмір пенсії 68% грошового забезпечення (вислуга років 26) у розмірі 2398,53 грн. Підсумок пенсії з надбавками 3275,93 грн (з урахуванням підвищення згідно постанови Кабінету Міністрів України № 355 від 23.04.2012 р. - 718,08 грн; доплата до розміру пенсії зафіксованої індексації - 26,59 грн; доплата до розміру пенсії фіксованої індексації з 01.10.2012 р. - 132,73 грн).

Дослідженням довідки № 11/17980 від 27.04.2018 р. про розмір грошового забезпечення встановлено, що вказана довідка видана позивачу про те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2017 р. № 1294, розмір грошового забезпечення станом на 01.04.2012 р. за посадою начальник служби ракетно-артилерійського озброєння технічної частини Північно-Західного напряму Прикордонних військ України становить: посадовий оклад - 1200,00 грн; оклад за військове звання (підполковник) - 130,00 грн; надбавка за вислугу років 35 % - 465,50 грн; надбавка за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби 50 % - 897,75 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15% - 180,00 грн; надбавка за кваліфікацію 5,5% - 66,00 грн; надбавка за особливі умови служби пов'язані з підвищеним ризиком для життя 15 % - 180,00 грн; премія 122 % - 1464,00 грн, всього для обчислення пенсії 4583,25 грн.

Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи та не заперечувалося сторонами в судовому засіданні, що відповідачем не проводився перерахунок пенсії позивача на підставі довідки Адміністрацією Державної прикордонної служби України № 11/17980 від 27.04.2018 р. про розмір грошового забезпечення з урахуванням раніше виплачених сум пенсії .

Обґрунтування правомірності не проведення позивачу перерахунку на підставі вказаної довідки відповідач до суду не надав, причини не повідомив.

Дослідженням довідки № 11/13715 від 27.04.2018 р. про розмір грошового забезпечення встановлено, що вказана довідка видана позивачу про те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 704, розмір посадового окладу, оклад за військове звання, відсоткової надбавка за вислугу років за відповідною посадою, за нормами, чинними на 01.03.2018 р. за посадою начальник служби ракетно-артилерійського озброєння технічної частини Північно-Західного напряму становить: посадовий оклад - 6200,00 грн; оклад за військове звання (підполковник) - 1410,00 грн; надбавка за вислугу років 45 % - 33424,50 грн; всього 11034,50 грн.

На підставі вказаної довідки, 06.06.2018 р. відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 р. з урахуванням раніше виплачених сум пенсії .

Перерахунок здійснено із сум грошового забезпечення: посадовий оклад - 6200,00 грн; оклад за військове звання (підполковник) - 1410,00 грн; надбавка за вислугу років 45 % - 3424,50 грн, всього для обчислення пенсії - 11034,50 грн. Основний розмір пенсії 68% грошового забезпечення (вислуга років 26) у розмірі 7503,46 грн. Підсумок пенсії з надбавками 7503,46 грн (з урахуванням попередньої суми пенсії 3275,93 грн та підвищення 2113,77 грн - 5389,70 грн; 50 % від підвищення - 2113,77 грн (50 % від 4227,539 грн)).

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши письмові докази по справі, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що адміністративний позов необхідно задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-XII від 09.04.1992 р. (далі - Закон №2262-XII, у редакції чинній на час розгляду справи в суді).

Відповідно ст. 43 Закону №2262-XII пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, що його одержували військовослужбовці до призову на військову службу чи після звільнення з військово служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається у порядку, встановленому Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей обчислюються з грошового забезпечення цих військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу. При цьому для обчислення їм пенсій враховуються відповідні оклади за посадою, військовим чи спеціальним званням, процентна надбавка за вислугу років, надбавки за вчене звання і вчену ступінь, кваліфікацію і умови служби у порядку і, що визначаються Кабінетом Міністрів України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей встановлені Законом України "Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-ХІІ від 20.12.1991 р. (далі - Закон №2011-ХІІ, у редакції чинній на час розгляду справи в суді).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (ч. 2 ст. 9 Закону №2011-ХІІ).

Згідно ч. 3 ст. 9 Закону №2011-ХІІ грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Судом встановлено, що з 08.04.1998 р. Управління служби безпеки України в Чернівецькій області призначило позивачу пенсію за вислугу років за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням 26 років вислуги у розмірі 68% від суми грошового забезпечення.

Згідно висновку про призначення пенсії за вислугу років, затвердженого начальником Управління служби безпеки України в Чернівецькій області 18.05.1998 р. позивач перед звільненням займав посаду начальника служби озброєння технічної частини Північно-Західного напрямку Прикордонних військ України з військовим звання підполковник.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07.11.2007 р. №1294 (далі - Постанова №1294, в редакції чинній на час виникнення спірних відносин) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Стосовно здійснення відповідачем перерахунку пенсії позивача з 01.01.2008 р. на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії №11/9769 від 17.04.2008 р., суд зазначає наступне.

17.04.2008 р. на адресу Головного управління Пенсійного фонду в Чернівецькій області, з метою виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07.11.2007 р. №1294, Адміністрацією державної прикордонної служби України направлено довідку № 11/9769 від 17.04.2008 р. про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 за посадою начальник служби арт. технічного озброєння 31 прикордонного загону станом на 01.01.2008 р.

Дослідженням вказаної довідки судом встановлено, що розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2008 р. склав 3345,75 грн, а тому числі: посадовий оклад - 1125,00 грн; оклад за військове звання підполковник - 130,00 грн; надбавка за вислугу років 35% - 439,25 грн; надбавка за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби 50% - 847,13 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (постанова Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 р. №414) 15% - 168,75 грн; надбавка за кваліфікацію 5,5% - 61,88 грн, надбавка за особливі умови служби з підвищеним ризиком для життя 15% - 168,75 грн; премія 36% - 405,00 грн. Загальна сума для обчислення пенсії становить - 3345,75 грн.

На підставі вказаної довідки, 21.04.2008 р. відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача з урахуванням усіх складових грошового забезпечення зазначених у довідці, а саме: посадовий оклад - 1125,00 грн; оклад за військове звання підполковник - 130,00 грн; надбавка за вислугу років 35% - 439,25 грн; надбавка за кваліфікацію 5,5% - 61,88 грн, робота з таємними виробами, носіями, документами 15% - 168,75 грн; шкідливість - 15% - 168,75 грн; надбавка за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби 50% - 847,13 грн; премія 36% - 405,00 грн. Загальна сума для обчислення пенсії становить - 3345,76 грн.

Враховуючи основний розмір пенсії - 68% грошового забезпечення та вислугу 26 років, розмір пенсії позивача після перерахунку склав 2275,12 грн (3345,76 грн х 68 %).

Однак, із змісту вказаної довідки видно, що Адміністрацією державної прикордонної служби України невірно зазначена посада, яку він займав перед звільненням з військової служби, а саме: замість "начальник служби озброєння технічної частини Північно-Західного напрямку Прикордонних військ України" вказана посада "начальник служби арт. технічного озброєння 31 прикордонного загону".

Як зазначив позивач в позовній заяві, на його звернення Адміністрацією державної прикордонної служби України в Чернівецькій області направлено на адресу відповідача довідку №11/17979 від 27.04.2018 р. про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2008 р., в якій правильно зазначено його посаду - начальник служби ракетно-артилерійського озброєння технічної частини Північно-Західного напрямку прикордонних військ, із зміненими відповідно до посади складовими грошового забезпечення.

Дослідженням вказаної довідки встановлено, що розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2008 р. склав 3527,25 грн, в тому числі: посадовий оклад - 1200,00 грн; оклад за військове звання підполковник - 130,00 грн; надбавка за вислугу років 35% - 465,50 грн; надбавка за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби 50% - 897,75 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (постанова Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 р. №414) 15% - 180,00 грн; надбавка за кваліфікацію 5,5% - 66,00 грн, надбавка за особливі умови служби з підвищеним ризиком для життя 15% - 180,00 грн; премія 34% - 408,50 грн.

Отже, з огляду на вищезазначені обставини справи, суд приходить до висновку, що внаслідок допущеної Адміністрацією Державної прикордонної служби України помилки у посаді позивача, відбулося зменшення посадового окладу позивача, що у свою чергу призвело до зменшення грошового забезпечення позивача на підставі якого здійснювався перерахунок пенсії.

Стосовно здійснення відповідачем перерахунку пенсії позивача з 01.07.2012 р. на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії №11/1751 від 23.05.2012 р., суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 р. №355 "Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з 1 липня 2012 р. установлено підвищення до пенсій, призначених до зазначеної дати відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, у розмірі 11 відсотків пенсій, обчислених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону, збільшивши його з 1 вересня 2012 р. до 23 відсотків та з 1 січня 2013 р. до 35 відсотків. Підвищення до пенсії у разі втрати годувальника встановлюється незалежно від дати її призначення, якщо такому годувальнику призначено пенсію відповідно до Закону до 1 липня 2012 р.

На виконання вимог вказаної постанови Кабінету Міністрів України, Адміністрація державної прикордонної служби України направила на адресу відповідача довідку № 11/1751 від 23.05.2012 р. про розмір грошового забезпечення позивача за посадою начальник ракетно-артилерійського озброєння тех. частини Північно-Західного напрямку станом на 01.04.2012 р.

Дослідженням вказаної довідки судом встановлено, що розмір грошового забезпечення станом на 01.04.2012 р. склав 4327,61 грн, в тому числі: посадовий оклад - 1135,00 грн; оклад за військове звання підполковник - 130,00 грн; надбавка за вислугу років 35% - 442,75 грн; надбавка за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби 70% - 1195,43 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (постанова Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 р. №414) 15% - 170,25 грн; надбавка за кваліфікацію 5,5% - 62,43 грн, надбавка за особливі умови служби з підвищеним ризиком для життя 15% - 170,25 грн; премія 90% - 1021,50 грн.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 р. №355, 30.05.2012 р. відповідачем здійснено попередній розрахунок пенсії позивача із врахуванням грошового забезпечення станом на 01.04.2012 р. у розмірі 4337,61 грн. Відповідно основний розмір пенсії склав 2942,77 грн (4327,61 грн х 68%).

Однак, як видно з матеріалів справи, при здійсненні перерахунку пенсії, 22.06.2012 р. відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.07.2012 р., без урахуванням розміру грошового забезпечення позивача за посадою начальник ракетно-артилерійського озброєння тех. частини Північно-Західного напрямку станом на 01.04.2012 р. згідно довідки № 11/1751 від 23.05.2012 р.

Зокрема, основний розмір пенсії склав 2275,76 грн (3345,75 грн х 68 %).

З врахуванням підвищення за постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 р. №355 у розмірі 250,26 грн та 150,00 грн доплати до розміру пенсії зафіксованої індексації позивачу здійснено перерахунок пенсії у розмірі 2675,38 грн (2275,76 грн + 250,00 грн + 150,00 грн).

Крім того, відповідачем відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 р. №355 "Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до основного розміру пенсії позивача було встановлено підвищення з 01.07.2012 р. у розмірі 2675,38 грн, 01.09.2012 р. - 2948,40 грн та 01.01.2013 р. - 3092,77 грн.

Як зазначалося вище, Адміністрацією Державної прикордонної служби України направлено відповідачу уточнену довідку №11/17980 від 27.04.2018 р. про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.04.2012 р.

Дослідженням уточненої довідки №11/17980 від 27.04.2018 р. про розмір грошового забезпечення станом на 01.04.2012 р. встановлено, що позивачу за посадою начальник служби ракетно-артилерійського озброєння технічної частини Північно-Західного напрямку Прикордонних військ України розмір грошового забезпечення становить 4583,25 грн, а тому числі: посадовий оклад - 1200,00 грн; надбавка за вислугу років 35% - 465,50 грн; надбавка за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби 50% - 897,75 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (постанова Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 р. №414) 15% -180,00 грн; надбавка за кваліфікацію 5,5% - 66,00 грн, надбавка за особливі умови служби з підвищеним ризиком для життя 15% - 180,00 грн; премія 122% - 1464,00 грн.

Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи та не заперечувалося сторонами в судовому засіданні, що відповідачем не проводився перерахунок пенсії позивача на підставі довідки виданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України № 11/17980 від 27.04.2018 р. про розмір грошового забезпечення з урахуванням раніше виплачених сум пенсії.

Обґрунтування правомірності не проведення позивачу перерахунку на підставі вказаної довідки, відповідач до суду не надав, причини не повідомив.

Отже, з огляду на вищезазначені обставини справи, суд приходить до висновку, що внаслідок допущеної Адміністрацією Державної прикордонної служби України помилки у посаді позивача, відбулося зменшення посадового окладу позивача, що у свою чергу призвело до зменшення грошового забезпечення позивача на підставі якого здійснювався перерахунок пенсії.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтями 22 та 64 Конституції України гарантовано право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України, в тому числі Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до ч. 6 ст. 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Статтею 63 Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв'язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Оскільки, судом встановлено, що помилка у зазначенні назви посади позивача у довідках сталася з вини Адміністрації державної прикордонної служби України до повноважень якої входить обчислення грошового забезпечення для призначення та перерахунку пенсій та направлення вказаних відомостей до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, суд вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин загальний закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону) - Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 р. № 1788-XII.

Відповідно до ст. 87 вказаного Закону, нараховані суми пенсії, не затребувані пенсіонером своєчасно, виплачуються за минулий час не більш як за 3 роки перед зверненням за одержанням пенсії. Суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Системний аналіз даної статті дає підстави дійти висновку, що в ній містяться два строкових обмеження стосовно виплат пенсій за минулий час: три роки - для особи, яка не отримувала нараховану пенсію з власної вини та без обмеження строку - для особи, яка не отримувала нараховану пенсію з вини відповідного суб'єкта владних повноважень.

З огляду на позицію Конституційного Суду України, що міститься у рішенні від 15.10.2013 р. № 8-рп/2013 у справі за конституційним зверненням громадянки ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень частини другої ст. 233 Кодексу законів про працю України, ст. ст. 1, 12 Закону України "Про оплату праці" і у рішенні від 15.10.2013 р. № 9-рп/2013 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положення ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України, а також на підставі аналізу положення ч. 1 ст. 122 КАС України в системному зв'язку з положенням ст. 46 Закону №1058-IV, суд приходить до висновку, що у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов'язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів незалежно від того, чи були такі суми нараховані цим органом.

Разом з тим, відповідно до змісту позовної заяви, враховуючи ухвалу Чернівецького окружного суду від 09.11.2018 р. про залишення без розгляду позовної заяви у частині позовних вимог, позивач просить зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити перерахунок йому пенсії з 01.01.2008 р. по 01.10.2018 р. та зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області сплатити йому суму недоотриманої за період з 01.03.2008 р. по 01.10.2018р. пенсію, яка згідно його розрахунків складає 33345,82 грн, з врахуванням індексу інфляції (41312,07 грн) та 3% річних (8476,14 грн).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст. 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю; 7) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 8) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 9) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів; 11) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання; 12) затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні; 13) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 14) звільнення іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 15) зобов'язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Отже, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

З огляду на вищевстановлені обставини справи та враховуючи те, що Адміністрацією державної прикордонної служби України допущено помилку у довідках про розмір грошового забезпечення у зазначенні посади позивача, і на підтвердження вказаних обставин направлено на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області нові (уточнені) довідки, суд приходить до висновку, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області оформлена листом №503/О-11 від 25.06.2018 р. щодо здійснення перерахунку пенсії позивача є протиправною та підлягаю скасуванню.

У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов'язати суб'єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. У випадку, визначеному п. 4 ч. 2 цієї статті, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов'язує суб'єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні (ч. 3-4 ст. 245 КАС України).

Із змісту вказаних норм видно, що адміністративне судочинство спрямоване на захист порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин у випадку, якщо своїми незаконними рішеннями, діями або бездіяльністю суб'єкт владних повноважень порушує такі права, свободи та інтереси осіб. Приблизний перелік способів захисту порушеного права в адміністративному судочинстві встановлено ст. 245 КАС України.

Згідно ст. 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 р. №1282-XI (далі - Закон №1282-XI, в редакції чинній на час виникнення спірних відносин) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Зазначений закон визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Таким чином, Закон №1282-XI спрямований на підтримку купівельної спроможності населення України у зв'язку з подорожчанням споживчих товарів і послуг.

Відповідно до ст. 2 Закону №1282-XI індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема пенсії.

Статтею 4 Закон №1282-XI визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

З метою підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін та дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України здійснюється індексація грошових доходів, які не мають разового характеру, а саме пенсії, стипендії, оплата праці та інші.

Статтею 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 р. №2050-IIІ (далі - Закон №2050-IIІ) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до ст. 2 Закону №2050-IIІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться) (ст. 3 Закону №2050-IIІ).

Відповідно до ст. 4 Закону №2050-IIІ виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

З метою захисту порушених прав позивача, виходячи з принципу правової визначеності у спірних правовідносинах, керуючись положеннями ст. 245 КАС України, суд зобов`язує Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області перерахувати позивачу пенсію на підставі довідки Адміністрації державної прикордонної служби України №11/17979 від 27.04.2018 р. з 01.01.2008 р. та на підставі довідки Адміністрації державної прикордонної служби України №11/17980 від 27.04.2018 р. з 01.07.2012 р. із проведенням індексації та компенсації втрати частини доходів, а також виплатити позивачу різницю між фактично отримуваним та належним до виплати розміром пенсії.

Стосовно стягнення з відповідача 3% річних, суд зазначає наступне.

Правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов'язань передбачені, зокрема, приписами ст. ст. 549 - 552, 611, 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Грошовим зобов'язанням, за змістом ст. ст. 524, 533-535 ЦК України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов'язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається в тому числі з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Зокрема, грошовим зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана оплатити поставлену продукцію, виконану роботу чи надану послугу в грошах, а друга сторона вправі вимагати від першої відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору.

За вимогами ч. 2 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Системний аналіз вказаних норм права свідчить, що нарахування трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами належними до сплати кредиторові.

Між тим спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Наведене вказує на те, що позивач не є кредитором по відношенню до відповідача.

Оскільки у даній справі між позивачем та відповідачем не виникли грошові правовідносини, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 % річних є безпідставною та не підлягає задоволенню.

Стосовно позовної вимоги про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на користь позивача моральної шкоду у сумі 40000,00 грн, суд зазначає наступне.

Стаття 56 Конституції України передбачає, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Частиною 1 ст. 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Разом з тим, судам слід надати оцінку тому, чим саме підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, у чому саме полягає вина заподіювача та інші обставини, що мають значення для вирішення спору в цій частині.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У адміністративному позові та у судовому засіданні позивач зазначив, що протиправні дії посадових осіб відповідача щодо не здійснення перерахунку його пенсії протягом тривалого часу призвели до погіршення стану його здоров`я, до зміни звичайного укладу його життя та життя його сім`ї. З огляду на вказані обставини, позивач вважає, що у нього є підстави для відшкодування відповідачем моральної шкоди у розмірі 40000,00 грн.

Статтею 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Отже, першочерговим завданням судочинства є захист порушених прав та свобод людини, які визнаються найвищою цінністю. З цією метою сторонам забезпечується рівність та свобода у наданні суду доказів, що підтверджують заявлені ними вимоги.

Поняття доказів наведено у ст. 72 КАС України, відповідно до якого доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. ст. 73, 74 КАС України, надані сторонами докази мають відповідати вимогам належності та допустимості, тобто, містити інформацію щодо предмета доказування та бути одержаними в порядку, встановленому законом.

Обов'язок доказування в адміністративному процесі встановлений ста. 77 КАС України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. Докази суду надають учасники справи.

Отже, у справах про відшкодування моральної шкоди обов'язок доказування покладається на особу, яка заявляє вимогу про відшкодування такої шкоди.

Доказами, які дозволять суду встановити наявність моральної шкоди, її характер та обсяг, в даному випадку можуть бути, зокрема, довідки з медичних установ, виписки з історії хвороби, чеки за оплату медичної допомоги та придбання ліків, тощо.

На підтвердження завдання моральних страждань, які призвели до значного погіршення стану здоров'я, до зміни звичайного укладу життя позивача та життя його сім'ї, позивач надав до суду виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого (а.с. 58).

Дослідженням виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого судом встановлено, що позивач хворіє близько 20 років. Станом на момент огляду 03.09.2018 р. зафіксовані скарги на болі в серці, задишка, головний біль, шум у голові, загальну слабкість, болі в попереку, перепади артеріального тиску, нудоту та взуття живота.

За наслідками огляду позивача лікарем, здійснено призначення лікування.

Суд зазначає, що вказані у виписці медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого симптоми не можуть свідчать про наявність причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідача та погіршенням стану здоров'я позивача та зміни звичайного укладу життя його життя.

З огляду на вищенаведені обставини справи, а також враховуючи, те що позивач протягом тривалого часу хворіє (близько 20 років), суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 40000,00 грн не підлягає до задоволення.

Стосовно позовної вимоги у частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.01.2018 р. по 01.10.2018 р., суд зазначає наступне.

Пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 р. № 704 установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

31.03.2018 р. Адміністрацією Державної прикордонної служби України направлено на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області довідку №11/755 про розмір грошового забезпечення позивача, що враховується для перерахунку пенсій, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р.

Дослідженням вказаної довідки встановлено, що довідка видана позивачу про те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 704, розмір посадового окладу, оклад за військове звання, відсоткової надбавка за вислугу років за відповідною посадою, за нормами, чинними на 01.03.2018 р. за посадою начальник служби ракетно-артилерійського озброєння технічної частини Північно-Західного напряму становить: посадовий оклад - 5360,00 грн; оклад за військове звання (підполковник) - 1410,00 грн; надбавка за вислугу років 45 % - 3046,00 грн; всього 9816,50 грн.

На підставі вказаної довідки та згідно з постановами Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" № 704 від 13.08.2018 р., "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" №103 від 21.02.2018 р., 17.04.2018 р. відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 р.

Перерахунок здійснено із сум грошового забезпечення: посадовий оклад - 5360,00 грн; оклад за військове звання (підполковник) - 1410,00 грн; надбавка за вислугу років 45 % - 3046,00 грн; всього 9816,50 грн. Основний розмір пенсії 68% грошового забезпечення (вислуга років 26) у розмірі 6675,22 грн. Підсумок пенсії з надбавками 4975,58 грн (з урахуванням попередньої суми пенсії 3275,93 грн та 50 % від підвищення 1699,65 грн (50 % від 3399,29 грн)).

У зв'язку із виявленням помилки в посаді, з якої позивача звільнено з військової служби, він звернувся до Адміністрації Державної прикордонної служби України про уточнення назви посади та видачі нових довідок про розмір грошового забезпечення для проведення перерахунку пенсії.

Як вищевстановлено, що за результатами розгляду зверненням позивача, 22.05.2018 р. Адміністрацією Державної прикордонної служби України листом за вих №. 0.11-4958/0/6-18 направлено на адресу відповідача уточнюючу довідку № 11/13715 від 27.04.2018 р. про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. №103.

Дослідженням довідки № 11/13715 від 27.04.2018 р. про розмір грошового забезпечення встановлено, що вказана довідка видана позивачу про те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 704, розмір посадового окладу, оклад за військове звання, відсоткової надбавка за вислугу років за відповідною посадою, за нормами, чинними на 01.03.2018 р. за посадою начальник служби ракетно-артилерійського озброєння технічної частини Північно-Західного напряму становить: посадовий оклад - 6200,00 грн; оклад за військове звання (підполковник) - 1410,00 грн; надбавка за вислугу років 45 % - 33424,50 грн; всього 11034,50 грн.

На підставі вказаної довідки, 06.06.2018 р. відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 р. з урахуванням раніше виплачених сум пенсії .

Перерахунок здійснено із сум грошового забезпечення: посадовий оклад - 6200,00 грн; оклад за військове звання (підполковник) - 1410,00 грн; надбавка за вислугу років 45 % - 3424,50 грн, всього для обчислення пенсії - 11034,50 грн. Основний розмір пенсії 68% грошового забезпечення (вислуга років 26) у розмірі 7503,46 грн. Підсумок пенсії з надбавками 7503,46 грн (з урахуванням попередньої суми пенсії 3275,93 грн та підвищення 2113,77 грн - 5389,70 грн; 50 % від підвищення - 2113,77 грн (50 % від 4227,539 грн)).

Враховуючи вищенаведені обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача на підставі довідки виданої Адміністрацією державної прикордонної служби України №11/17979 від 27.04.2018 р. про розмір грошового забезпечення з 01.01.2018 р., а тому позовна вимога у частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.01.2018 р. по 01.10.2018 р. задоволенню не підлягає.

Статтею 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З огляду на вищезазначене, а також враховуючи, що судом встановлено протиправність дій відповідача щодо не здійснення перерахунку пенсії позивача, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час судового розгляду справи відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів належними засобами доказування правомірність допущеної ним бездіяльності щодо не здійснення перерахунку пенсії позивача.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч. 3 ст. 139 КАС України).

З матеріалів справи видно, що за подання вказаного позову позивачем понесено судові витрати у розмірі 3524,00 грн, що підтверджується квитанціями №65 від 19.07.2018 та №64 від 12.09.2018 р.

Оскільки, позов задоволено частково, суд присуджує на користь позивача судові витрати (судовий збір) за чотири вимоги немайнового характеру у сумі 2819,20 грн (704,80 грн х 4) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 139, 243, 245, 246 та 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду в Чернівецькій області, оформлене листом №503/О-11 від 25.06.2018 р., про відмову ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії та доплати її різниці.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (вулиця Оренбурзька, 7-а, місто Чернівці, ) перерахувати ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1) пенсію на підставі довідки Адміністрації державної прикордонної служби України №11/17979 від 27.04.2018 р. з 01.01.2008 р. із проведенням індексації та компенсації втрати частини доходів.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (вулиця Оренбурзька, 7-а, місто Чернівці, ) перерахувати ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1) пенсію на підставі довідки Адміністрації державної прикордонної служби України №11/17980 від 27.04.2018 р. з 01.07.2012 р. із проведенням індексації та компенсації втрати частини доходів.

5. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (вулиця Оренбурзька, 7-а, м. Чернівці, ) виплатити ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1) різницю між фактично отримуваним та належним до виплати розміром пенсії.

6. Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати (судовий збір) у сумі 2819,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (вулиця Оренбурзька, 7-а, м. Чернівці, ).

7. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Згідно ст. 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до ст.ст. 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.К. Левицький