Справа № 810/4120/18
Суддя: Журавель В.О.
Дата ухвалення: 2018-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2018 року м. Київ справа № 810/4120/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Журавель В.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бучанської міської ради про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Бучанської міської ради (далі - відповідач), в якому просить:

- зобов'язати відповідача надати позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,10 га, розташованого по вул. І.Франка в м. Буча Київської області згідно з наданими до відповідача графічними матеріалами.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем було повторно розглянуто заяву позивача від 21 вересня 2017 р. про отримання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки під будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,10 га, розташованого по вул. І.Франка в м. Буча, Київська область відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 5 червня 2018 р. Проте, рішенням відповідача від 17 липня 2018 р. № 2252-41-7 відмовлено в наданні дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки під будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Зазначає, що при повторному розгляді заяви від 21 вересня 2017 р. позивачем завчасно подавалися до відповідача додаткові графічні матеріали, а саме ситуаційний план забудови території та топографічна зйомка з погодженнями. Проте, ці документи не було взято до уваги з тих підстав, що суд не зобов'язував їх розглядати, хоча вказані документи безпосередньо стосуються розгляду питання по суті.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2018 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

17 вересня 2018 р. від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній позову не визнав. Зазначає, що 5 червня 2018 р. Київським апеляційним адміністративним судом скасовано рішення Київського окружного адміністративного суду та прийнято нову постанову, якою частково задоволено позовну заяву ОСОБА_1 та зобов'язано повторно розглянути заяву позивача. 17 липня 2018 р. рішенням відповідача "Про повторний розгляд заяви ОСОБА_1" № 2252-41-VII відмовлено позивачу в надані дозволу на розробку проекту землеустрою з підстав невідповідності місця розташування об'єкта вимогам законів, враховуючи п. 4.4 ДБН Б.1.1-14:2012, та необхідністю розробки детального плану території. Вважає, що це рішення прийнято відповідно до вимог земельного законодавства України та постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 5 червня 2018 р.

Крім того, зазначає, що позивачем дійсно було подано додаткові графічні матеріали до заяви від 21 вересня 2018 р. Проте, відповідачем відмовлено у долученні цих додаткових документів до заяви позивача від 21 вересня 2017 р., оскільки предметом судового розгляду в адміністративній справі № 367/8641/17 було рішення міської ради, прийняте тільки на підставі заяви від 21 вересня 2017 р. з додатками, серед яких вказаних документів не було. Вважає, що позовна вимога не підлягає задоволенню, оскільки вирішення земельних питань віднесено до повноважень органу місцевого самоврядування та є його виключною компетенцією.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2018 р. закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 24 жовтня 2018 р.

24 жовтня 2018 р. сторони у судове засідання прибули. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача проти позову заперечував, у задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі. У судовому засіданні зі сторонами обговорено питання щодо подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження. Сторони щодо подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження не заперечували.

За таких обставин згідно з вимогами ч. 3 ст. 194 КАС України у судовому засіданні 24 жовтня 2018 р. ухвалено подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Відповідно до наявних в цій адміністративній справі рішень суду першої та апеляційної інстанції в адміністративній справі № 367/8641/17 встановлено, що 21 вересня 2017 р. позивач звернувся до Бучанської міської ради із заявою про отримання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд орієнтовною площею 0,10 га, яка розташована на території Бучанської міської ради Київської області. До клопотання позивач додав: копію паспорта; копію картки фізичної особи - платника податків; графічні матеріали щодо земельної ділянки на території міста Буча по вулиці Івана Франка площею 0,10 га.

19 жовтня 2017 р. Бучанською міською радою прийнято рішення № 1539/102-34-VII "Про розгляд заяви громадянина ОСОБА_1", відповідно до якого позивачу відмовлено в задоволенні заяви про надання дозволу на відведення земельної ділянки для передачі у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, орієнтовною площею 0,10 га по вулиці Івана Франка в межах міста Буча. В обґрунтування відмови відповідач зазначив на невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів: земельна ділянка, яка показана на графічних матеріалах як бажане місце розташування, розташована на території, яка визначена як територія насаджень загального користування, відповідно до Детального плану території, затвердженого рішенням Бучанської міської ради від 17 квітня 2014 р. № 1628-53-VI.

4 грудня 2017 р. позивач звернувся до Бучанської міської ради із запитом на отримання публічної інформації, про надання викопіювання із "Детального плану території" для розміщення житлової забудови з об'єктами соціальної та інженерної інфраструктури, орієнтовною площею 10,0 га, що розташована в межах вулиць Пролетарська, Толстого, Івана Франка та існуючої житлової забудови в місті Буча Київської області.

Листом від 6 грудня 2017 р. № 414 Бучанська міська рада повідомила позивача про те, що його запит розглянуто та надала копію вказаного позивачем детального плану території в масштабі 1:1000.

18 грудня 2017 р. позивач повторно звернувся до Бучанської міської ради з клопотанням про отримання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд орієнтовною площею 0,10 га, яка розташована на території Бучанської міської ради Київської області. До клопотання позивач додав: копію паспорта; копію картки фізичної особи - платника податків; графічні матеріали щодо земельної ділянки на території міста Буча по вулиці Івана Франка площею 0,10га, а саме: викопіювання зі схеми зонування території міста Буча; викопіювання з генерального плану міста Буча; викопіювання з детального плану території, затвердженої рішенням Бучанської міської ради від 17 квітня 2014 р. № 1628-53-УІ.

26 січня 2018 р. Бучанською міською радою прийнято рішення № 1775-37-VII "Про розгляд заяви громадянина ОСОБА_1", відповідно до якого позивачу відмовлено в задоволенні заяви про надання дозволу на відведення земельної ділянки для передачі у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, орієнтовною площею 0,10 га по вулиці Івана Франка в межах міста Буча. В обґрунтування відмови зазначено: невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів - згідно натурних обстежень по території, вказаній у графічному додатку, в межах вулиць Івана Франка, сім'ї Красовських (Пролетарська), пролягають виїзди з існуючих садиб, що фасадами виходять на вулицю Івана Франка, розташовані всередині кварталу та мають поштову адресу на вулицю сім'ї Красовських (Пролетарська), але забезпечені заїздом-виїздом виключно з вулиці Івана Франка, що потребує першочергової розробки детального плану території (лист відділу містобудування та архітектури від 16 січня 2018 р. № 54).

Не погоджуючись з цим рішенням, позивач звернувся до суду.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 2 березня 2018 р. в адміністративній справі № 367/8641/17 за позовом ОСОБА_1 до Бучанської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення Бучанської міської ради від 19 жовтня 2017 р. № 1539/102-34-VII та зобов'язано Бучанську міську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,10га, що розташована в адміністративних межах Бучанської міської ради Київської області за адресою вул. Івана Франка, м. Буча, Київська область.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 5 червня 2018 р. в адміністративній справі № 367/8641/17 апеляційну скаргу Бучанської міської ради на рішення Київського окружного адміністративного суду від 2 березня 2018 р. у справі №367/8641/17 задоволено частково. Скасовано рішення Київського окружного адміністративного суду від 2 березня 2018 р. у справі № 367/8641/17 в частині зобов'язання Бучанської міської ради надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,10га, що розташована в адміністративних межах Бучанської міської ради Київської області, за адресою вул. Івана Франка, м. Буча, Київська область. У цій частині прийнято нову постанову про часткове задоволення адміністративного позову. Зобов'язано Бучанську міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21 вересня 2017 р. про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,10 га, що розташована в адміністративних межах Бучанської міської ради Київської області за адресою вул. Івана Франка, м. Буча, Київська область із прийняттям вмотивованого та обґрунтованого рішення відповідно до закону. В іншій частині в позові відмовлено. Постанова набрала законної сили 5 червня 2018 р.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що 27 червня 2018 р. позивач подав відповідачу заяву про долучення документів до заяви від 21 вересня 2017 р., до якої додав ситуаційний план території в межах вулиці І.Франка, сім'ї Красовських, Толстого, розроблений на основі топографічної зйомки місцевості в березні 2018 р., та топографічну зйомку території земельних ділянок в межах вулиць І.Франка, сім'ї Красовських, Толстого з погодженнями.

17 липня 2018 р. на сорок першій сесії сьомого скликання Бучанської міської ради Київської області повторно розглянуто заяву позивача від 21 вересня 2017 р. про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в м.Буча площею 0,10га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. І. Франка згідно з рішенням Київського апеляційного адміністративного суду, справа № 367/8641/17, та графічними матеріалами бажаного місця розташування.

Рішенням Бучанської міської ради від 17 липня 2018 р. № 2252-41-VII повторно відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на відведення земельної ділянки площею 1000 кв.м для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд по вулиці Івана Франка в межах міста Буча. Це рішення обґрунтовано тим, що відповідно до п. 4.4 ДБН Б.1.1-14:2012 "Склад та зміст детального плану території" затверджений детальний план території є основою для визначення вихідних даних для: розроблення проектів забудови територій мікрорайонів, кварталів, комплексів забудови, окремих земельних ділянок; відведення, вилучення земельних ділянок, встановлення та зміни їх цільового призначення, розміщення об'єктів будівництва, реконструкції забудови; визначення (уточнення) містобудівних умов та обмежень; проектування будинків і споруд різного призначення; проектування мереж і споруд інженерно-транспортної інфраструктури та інженерного забезпечення території; розроблення схеми санітарного очищення і прибирання територій; розроблення проектів земельних відводів окремих земельних ділянок; розроблення проектів землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб. Враховуючи вищезазначене потребує першочергової розробки детального плану території, відповідно до п. 7 ст. 118 Земельного кодексу України - невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів.

30 липня 2018 р. листом відповідача повідомлено позивача, що його заяву від 27 червня 2018 р. № М-1340 про долучення матеріалів, а саме: ситуаційного плану та топографічної зйомки до заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою від 21 вересня 2017 р. було розглянуто на черговому засіданні постійної депутатської комісії з питань містобудування та природокористування. Повідомлено, що долучення цих матеріалів не є можливим, оскільки рішенням Київського апеляційного адміністративного суду від 5 червня 2018 р. зобов'язано Бучанську міську раду повторно розглянути саме заяву від 21 вересня 2017 р. з доданими до неї документами. Зазначено також, що матеріали, які подано позивачем, не були предметом розгляду Київського окружного адміністративного суду та Київського апеляційного адміністративного суду, а тому не можуть бути долучені до заяви від 21 вересня 2017 р. та винесені на повторний розгляд сесії Бучанської міської ради.

Позивач не погоджується із цим рішенням відповідача, у зв'язку з чим звернувся до суду.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 у 2017-2018 рр. неодноразово звертався до відповідача із заявами про надання дозволу на відведення земельної ділянки площею 0,10га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд по вулиці Івана Франка в місті Буча.

За цими зверненнями ОСОБА_1 Відділом містобудування та архітектури Бучанської міської ради надавалися до Земельного відділу Бучанської міської ради наступні висновки:

- № 41/3 від 6 жовтня 2017 р., в якому вказано, що згідно з матеріалами Детального плану території, затверджених рішенням Бучанської міської ради від 17 квітня 2014 р. за №1628-53-VI «Про затвердження матеріалів «Детальний план території для розміщення житлової забудови з об'єктами соціальної та інженерної інфраструктури, орієнтовною площею 10.0 га, що розташована в межах вулиць Пролетарська, Толстого, Івана Франка та існуючої забудови в місті Буча Київської області», вказане на графічних додатках місце розташування земельної ділянки визначено як територія насаджень загального користування. З огляду на викладене дана територія не може бути використана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

- № 54 від 16 січня 2018 р., згідно з яким відповідно до п. 4.4 ДБН Б.1.1-14:2012 "Склад та зміст детального плану території" затверджений детальний план території є основою для визначення вихідних даних для: розроблення проектів забудови територій мікрорайонів, кварталів, комплексів забудови, окремих земельних ділянок; відведення, вилучення земельних ділянок, встановлення та зміни їх цільового призначення, розміщення об'єктів будівництва, реконструкції забудови; визначення (уточнення) містобудівних умов та обмежень; проектування будинків і споруд різного призначення; проектування мереж і споруд інженерно-транспортної інфраструктури та інженерного забезпечення території; розроблення схеми санітарного очищення і прибирання територій; розроблення проектів земельних відводів окремих земельних ділянок; розроблення проектів землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб. Згідно натурних обстежень по вказаній території в межах вулиць І.Франка, сім'ї Красовських, пролягають виїзди з існуючих садиб, що фасадами виходять на вулицю І.Франка, розташовані всередині кварталу та мають поштову адресу на вулицю сім'ї Красовських, але забезпечені заїздом-виїздом виключно з вулиці І.Франка. З урахуванням викладеного необхідно першочергово розробити детальний план території.

- № 78 від 11 липня 2018 р., згідно з яким відповідно до п. 4.4 ДБН Б.1.1-14:2012 "Склад та зміст детального плану території" затверджений детальний план території є основою для визначення вихідних даних для: розроблення проектів забудови територій мікрорайонів, кварталів, комплексів забудови, окремих земельних ділянок; відведення, вилучення земельних ділянок, встановлення та зміни їх цільового призначення, розміщення об'єктів будівництва, реконструкції забудови; визначення (уточнення) містобудівних умов та обмежень; проектування будинків і споруд різного призначення; проектування мереж і споруд інженерно-транспортної інфраструктури та інженерного забезпечення території; розроблення схеми санітарного очищення і прибирання територій; розроблення проектів земельних відводів окремих земельних ділянок; розроблення проектів землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб. Беручи до уваги вищенаведене, для можливості розгляду зазначеного питання необхідно першочергово розробити детальний план території.

2 серпня 2018 р. ОСОБА_1 звернувся до Бучанської міської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в м.Буча площею 0,10га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. І. Франка. До заяви було додано ситуаційний план території в межах вулиць І.Франка, сім'ї Красовських, Толстого, розроблений на основі топографічної зйомки місцевості в березні 2018 р., та топографічну зйомку території земельних ділянок в межах вулиць І.Франка, сім'ї Красовських, Толстого з погодженнями. Як вбачається із повідомлення до суду ОСОБА_1 від 12 вересня 2018 р., станом на 12 вересня 2018 року рішення Бучанською міською радою за цією заявою не прийнято.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що топографічну зйомку території та ситуаційний план території він додатково замовив на виконання попередніх рішень Бучанської міської ради про необхідність першочергової розробки детального плану території.

В обґрунтування можливості надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та спростування тверджень відповідача про невідповідність місця розташування земельної ділянки ОСОБА_1 надано також топографічну зйомку земельної ділянки по вул. І.Франка в м. Буча із зазначенням місця розташування і площі земельної ділянки, комунікацій і обмежень, а також автомобільних проїздів до сусідніх житлових будинків з погодженнями, виконаної ФОП ОСОБА_4, та викопіювання з Проектного плану житлової забудови «Детальний план території» в межах вулиць Пролетарська, Толстого, І.Франка в м. Буча для розміщення житлової забудови, затверджений рішенням Бучанської міської ради від 17 квітня 2014 р. Ці документи досліджено судом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Вимогами ст. 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України від 21 травня 1997 р. № 280/97-ВР "Про місцеве самоврядування" (далі - Закон № 280/97-ВР) визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 59 Закону № 280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Частиною 1 статті 71 Закону № 280/97-ВР передбачено, що територіальні громади, органи та посадові особи місцевого самоврядування самостійно реалізують надані їм повноваження.

Право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Земельним кодексом України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

Згідно з вимогами ст. 12 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Як убачається з ч.1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави зробити висновок, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб'єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 27 лютого 2018 року у справі № 545/808/17.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як встановлено судом, рішенням від 17 липня 2018 р. № 2252-41-VII позивачу повторно відмовлено в задоволенні заяви про надання дозволу на відведення земельної ділянки площею 1000 кв.м для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд по вулиці Івана Франка в межах міста Буча. Підставою для відмови у рішенні вказано невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів.

При цьому, суд зазначає, що перевірка відповідності місця розташування об'єкта вимогам законів та нормативно-правовим актам належить до повноважень відповідача, у зв'язку з чим Бучанська міська рада може прийняти рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або про відмову у наданні такого дозволу, якщо на підставі такої перевірки буде виявлено невідповідність місця розташування бажаної земельної ділянки вимогам законів та/або іншим нормативно-правовим актам, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проте, відповідачем не надано документів, які б підтверджували що була проведена перевірка та відповідно до результатів якої встановлено невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів та нормативно-правовим актам. Суд зазначає, що рішення з цього приводу має бути вмотивованим та містити обґрунтування відмови із наведенням конкретних, а не загальних, підстав для цього.

Разом з тим, суд зазначає, що у вказаному вище рішенні відповідача від 17 липня 2018 р. № 2252-41-VII відсутнє зазначення про те, у чому саме полягає невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, як і відсутнє посилання на конкретні норми законів, інших нормативно-правових актів, які у даному випадку відповідач вважає порушеними.

Це означає, що вказане рішення є невмотивованим, протиправним і незаконним.

Дослідженням судом вказаних вище висновків Відділу містобудування та архітектури Бучанської міської ради, які надавалися до Земельного відділу Бучанської міської ради для прийняття рішень за заявами ОСОБА_1 також встановлено, що у них відсутнє зазначення про те, у чому саме полягає невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, відсутнє посилання на конкретні норми законів, які нібито порушено. З урахуванням наведеного ці висновки судом до уваги не беруться.

Разом з тим, суд враховує й те, що у висновках неодноразово зазначалося про необхідність розробки детального плану території. При цьому суд зауважує, що позивачем ОСОБА_1 виконано ці рекомендації і детальний план території надано до Бучанської міської ради.

Так, судом встановлено, що позивач 27 червня 2018 р. звернувся до відповідача із заявою про долучення документів до заяви від 21 вересня 2017 р., а саме: ситуаційний план території в межах вулиці І. Франка, сім'ї Красовських, Толстого, розроблений на основі топографічної зйомки місцевості в березні 2018 р., та топографічна зйомка території земельних ділянок в межах вулиць І. Франка, сім'ї Красовських, Толстого з погодженнями. Проте, 30 липня 2018 р. листом відповідача позивачу відмовлено у долученні цих документів з тих підстав, що вони не були предметом розгляду Київського окружного адміністративного суду та Київського апеляційного адміністративного суду, а тому не можуть бути долучені до заяви від 21 вересня 2017 р. та винесені на повторний розгляд сесії Бучанської міської ради.

Суд не погоджується із наведеним відповідачем тлумаченням вказаних вище судових рішень і вважає їх помилковими і безпідставними. Як встановлено судом, зазначені документи було подано ОСОБА_1 27 червня 2018 року додатково до заяви від 21 вересня 2017 року, про що безпосередньо вказано в заяві від 27 червня 2018 р.. На цей час рішення Бучанською міською радою за заявою ОСОБА_1 на виконання рішення суду прийнято ще не було. Предметом дослідження у вказаних судових рішеннях ці документи дійсно не були, проте це жодним чином не обмежувало Бучанську міську раду в їх розгляді разом із заявою позивача від 21 вересня 2017 року, оскільки саме такий спосіб їх розгляду, виходячи з принципу «належного урядування», сприяв би найбільш повному, всебічному та об'єктивному дослідженню обставин, які підлягали висвітленню в рішенні Бучанської міської ради від 17 липня 2018 р. за заявою ОСОБА_1

Суд зауважує, що саме про необхідність надання таких документів і зазначала Бучанська міська рада, коли раніше відмовляла ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку такого ж проекту.

Вимогами ч. 2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до вимог ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі "Рисовський проти України" (№ 29979/04) визнав низку порушень - пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі, пов'язаній із земельними правовідносинами; в ній також викладено окремі стандарти діяльності суб'єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу "належного урядування". Цей принцип, зокрема, передбачає, що у разі якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб.

Судом досліджено наданий позивачем до клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою графічний матеріал, та матеріали, додані до позовної заяви, - топографічну зйомку земельної ділянки по вул. І.Франка в м. Буча з погодженнями, виконаної ФОП ОСОБА_4, викопіювання з Проектного плану житлової забудови «Детальний план території» в межах вулиці Пролетарська, Толстого, І.Франка в м. Буча для розміщення житлової забудови, затверджений рішенням Бучанської міської ради від 17 квітня 2014 р., та встановлено, що місцем розташування бажаної для відведення земельної ділянки є територія, яка відноситься до зони садибної забудови.

Суд зазначає, що ці документи мають необхідні погодження і відомості про невідповідність місця розташування зазначеного ОСОБА_1 об'єкта вимогам законів у них відсутні. Це означає, що відповідач, приймаючи рішення про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою за клопотанням позивача, діяв неправомірно.

Із аналізу статей 118, 122 Земельного кодексу України, статті 50 Закону України "Про землеустрій" убачається, що рішення про надання дозволу на розробку проекту приймається уповноваженим органом державної влади згідно з визначеною законом процедурою безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами та підпорядковане меті - можливості надання громадянину земельної ділянки у власність або користування.

Відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок допускається лише з підстав, передбачених законом.

В силу частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

У справі, що розглядалась, відповідач не навів конкретних підтверджених передбачених законом підстав для відмови у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою згідно з поданою ним заявою та доданими до неї графічними матеріалами, а також додатково поданими документами.

Посилання відповідача на виявлену невідповідність місця розташування зазначеного ОСОБА_1 об'єкта вимогам законів є невмотивованою, необґрунтованою і жодним чином не підтверджується.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд орієнтовною площею 0,10 га, яка розташована на території м. Буча по вул. І.Франка.

У будь-якому разі рішення з цього приводу має бути вмотивованим та містити обґрунтування відмови із наведенням конкретних, а не загальних, підстав для цього.

Ураховуючи, що відповідачем при розгляді питання про надання дозволу не наведено передбачених законом підстав для відмови у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою згідно з поданою заявою та доданими до неї графічними матеріалами, що вже слугувало підставою для визнання судом незаконним та скасування рішення відповідача про відмову у наданні позивачу дозволу на розробку проекту, відсутні підстави вважати, що відповідач належно розглянув заяву позивача від 21 вересня 2017 року, а також від 27 червня 2018 року.

Тому, суд вважає, що ефективним способом захисту порушеного права є зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 21 вересня 2017 року та додатково подану ОСОБА_1 заяву з доданими документами від 27 червня 2018 року із прийняттям вмотивованого та обґрунтованого рішення відповідно до закону.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ст. 118 ЗК України порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянами передбачає реалізацію таких послідовних етапів:

- звернення громадян з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- надання дозволу відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування;

- розробка суб'єктами господарювання за замовленням громадян проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, передбаченому статтею 186-1 Земельного кодексу України;

- затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже, передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до ст. 118 Земельного кодексу України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок. При цьому, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у користування.

Повноваження суду при вирішенні справи визначені ст. 245 КАС України. Відповідно до ч. 4 цієї норми у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов'язує суб'єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Отже, суд зазначає, що зобов'язання відповідача вчинити певні дії, в даному випадку є належним способом захисту порушених прав позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За загальним правилом суд не може виходити за межі позовних вимог, тобто не може застосовувати інший спосіб захисту, ніж зазначив позивач у позовній заяві.

Як роз'яснив Верховний Суд України у п. 3 постанови Пленуму № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення», вихід за межі позовних вимог - це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Позивачем не заявлено позовної вимоги про скасування рішення відповідача від 17 липня 2018 р. № 2252-41-VII. З урахуванням наведеного, суд визнає, що для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень слід вийти за межі позовних вимог і одночасно визнати протиправним та скасувати рішення Бучанської міської ради Київської області від 17 липня 2018 р. № 2252-41-VII про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення індивідуального будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, орієнтовною площею 0,10 га розташованої по вул. І. Франка в м. Буча, Київська область згідно з наданими до Бучанської міської ради Київської області графічними матеріалами.

Суд також зазначає, що зобов'язання Бучанської міської ради Київської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21 вересня 2017 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), орієнтовною площею 0,10 га, з урахуванням правової оцінки, наданої судом в даному рішенні, та додатково поданої ОСОБА_1 заяви від 27 червня 2018 року є належним способом захисту порушених прав позивача.

Відповідно, в решті позовних вимог, а саме: щодо зобов'язання Бучанської міської ради Київської області надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,10 га, в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок громадянам, що розташовані у місті Буча Київської області, необхідно відмовити, оскільки, до повноважень відповідача належить вирішувати питання щодо прийняти рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у м. Буча.

Крім того, законодавством не визначено право адміністративного суду переймати на себе функції та повноваження інших органів державної влади, які реалізуються відповідними суб'єктами владних повноважень в межах закону на власний розсуд (дискреційні повноваження), без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб'єктами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У даному випадку, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено правомірність своїх дій та не надано обґрунтованих доводів щодо прийняття оскаржуваних рішень, відповідно до норм чинного законодавства.

Ураховуючи викладене, суд визнає, що відповідачем було порушено права позивача на розгляд його звернення про отримання дозволу на розробку проекту землеустрою та порушено вимоги передбачені частиною другою статті 2 КАС України.

Позивачем під час розгляду справи було надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи не було спростовано відповідачем.

Наведене свідчить, що дії відповідача були протиправними. Право позивача на належний розгляд заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою порушено. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп. згідно з квитанцією від 8 серпня 2018 р. № ПН2747.

Суд, керуючись ч. 3 ст. 139 КАС України, беручи до уваги результат вирішення спору щодо часткового задоволення позовних вимог присуджує позивачу 700 грн. 00 коп. понесених витрат з оплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Бучанської міської ради Київської області від 17 липня 2018 р. № 2252-41-VII про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд орієнтовною площею 0,10 га, що розташована в адміністративних межах Бучанської міської ради Київської області, за адресою вул. Івана Франка, м. Буча, Київська область.

Зобов'язати Бучанську міську раду Київської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21 вересня 2017 р. про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд орієнтовною площею 0,10 га, що розташована в адміністративних межах Бучанської міської ради Київської області, за адресою вул. Івана Франка, м. Буча, Київська область із прийняттям наданих до Бучанської міської ради графічних матеріалів, наданих ОСОБА_1 27 червня 2018 року, та з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Бучанської міської ради Київської області (код ЄДРПОУ - 04360586) судові витрати у сумі 700 (сімсот) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1, адреса: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1.

Відповідач - Бучанська міська рада Київської області, адреса: вул. Енергетиків, 12, м. Буча, Київська область, 08292, код ЄДРПОУ - 04360586.

Суддя Журавель В.О.

Дата складення повного рішення суду 9 листопада 2018 року.