Справа № 826/8640/17
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2018-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 листопада 2018 року № 826/8640/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Добрянської Я.І. розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи

за позовом ОСОБА_1

до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АРТЕМ-БАНК»

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АРТЕМ-БАНК» в якому просив:

- визнати протиправним дії в.о. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію AT "АРТЕМ-БАНК" ОСОБА_3 щодо прийняття рішення про визнання правочину нікчемним щодо проведення 26.10.2016 року грошового переказу в сумі 200 000,00 (двісті тисяч) гривень із поточного рахунку №4538.980 ТОВ "АРДО-ТОРГ" на поточний рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_2.980 в AT "АРТЕМ-БАНК";

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію AT "АРТЕМ-БАНК" ОСОБА_4 щодо не включення ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків N« НОМЕР_1) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у Публічному акціонерному товаристві "АРТЕМ-БАНК" із визначенням суми, що підлягає відшкодуванню в розмірі 200000,00 (двісті тисяч) гривень, 00 копійок.;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства "АРТЕМ-БАНК" ОСОБА_5 включити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_1) до загального переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в сумі 200000,00 (двісті тисяч) гривень, 00 копійок, що зберігалися на поточному рахунку НОМЕР_2.980 в AT "АРТЕМ-БАНК", відкритому фізичної особі - ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3) та подати додаткову (уточнюючу) інформацію про вкладників до Фонду гарантування щодо включення ОСОБА_1 до переліку вкладників AT "АРТЕМ-БАНК", що мають право на відшкодування коштів за вкладами у Публічному акціонерному товаристві "АРТЕМ-БАНК";

- зобов'язати виконавчу дирекцію Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затвердити загальний реєстр вкладників із включенням ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3) для здійснення йому виплати коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в сумі 200000,00 (двісті тисяч) гривень, 00 копійок.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішення відповідача, яке було оформлено відповідним рішенням про нікчемність правочину є протиправним, оскільки таке рішення стало підставою для невнесення позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у розмірі, гарантованих державою.

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Артем-Банк" подано заперечення на адміністративний позов в якому зазначає про те, що рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про нікчемність є правомірним та таким, яке винесено з дотриманням вимог законодавства. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Фондом гарантування вкладів фізичних осіб подано заперечення на адміністративний позов в якому зазначає, що рішення відповідача про нікчемність прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення. В частині позовних вимог до Фонду, зазначає, що виконавча дирекція Фонду гранування вкладів фізичних осіб затверджує загальний реєстр виключно на підставі Переліку рахунків вкладників, складеного та наданого Уповноваженою особою, а відтак у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 17.07.2017р. відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду в судовому засіданні.

Одночасно, суд зазначає, що 13.03.2018р. до суду надійшла заява представника позивача про уточнення позовних вимог, дослідивши яку, суд приходить до висновку про наявність підстав для її повернення заявнику з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КАС України, крім прав та обов'язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п'ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. 7 ст. 47 КАС України, у разі подання будь-якої заяви, визначеної частиною першою або третьою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у судовому рішенні.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 4 КАС України, у цьому Кодексі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні, зокрема, судове рішення - рішення, постанова, ухвала суду будь-якої інстанції.

З поданої заяви вбачається, що позивачем не надано докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи, а відтак, суд не приймає її до розгляду та повертає заявнику.

Таким чином, суд розглядає справу в межах первісних позовних вимог.

Проаналізувавши наявні у справі матеріали, суд вирішив продовжити розгляд справи без участі представників сторін у порядку письмового провадження.

15.12.2017р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 №2147-VIII, яким внесено зміни до КАС України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" КАС України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Згідно з частиною третьою статті 241 КАС України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши адміністративний позов та додані до нього матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, зазначає наступне.

26.10.2016р. між позивачем та ПАТ "Артем-Банк" укладено ДОГОВІР БАНКІВСЬКОГО РАХУНКУ № ПР/ФО/1410/16, за умовами п. 1.1 якого, Банк відкриває Клієнту поточний рахунок (-ні) рахунок (-ки) № 6101.980 в національній валюті України гривні згідно заяв (и) Клієнта на які зобов'язується приймати та зараховувати грошові кошти, що надходять клієнту для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов цього договору та вимог законодавства України. (а.с.13-18)

01.09.2016р. між ТОВ "Ардо" (позичальник) та ОСОБА_1 (позикодавцем) укладено договір позики № 10 (безвідсоткової фінансової допомоги на зворотній основі) відповідно до п. 1.1 якого позикодавець зобов'язується надати позичальнику грошові кошти в позику в сумі 200 000,0 грн., а позичальник зобов'язується погасити дану суму грошей в термін зазначений в п. 2.2 даного договору.

Згідно з п. 2.2 та 2.3. вищезазначеного договору, позичальник зобов'язується повернути суму позики позикодавцеві протягом 1 року з дня її отримання. Позичальник на власний розсуд може погасити суму позики достроково. Позичальник має право повертати позику частинами.

Сума позики може повертатися позичальником у безготівковій формі платіжним дорученням шляхом перерахування необхідної суми грошових коштів на банківський рахунок позикодавця, готівкою в касу позичальника.

26.10.2016р. на виконання умов вищезазначеного Договору позики № 10 від 01.09.2016р., ТОВ "АРДО-ТРЕЙД" внесено кошти на поточний рахунок позивача № 6101.980 у розмірі 200 000,0 грн., що підтверджується копією платіжного доручення від 26.10.2016р. № 4. (а.с. 19)

Разом з тим, на підставі рішення Правління Національного банку України від 15 листопада 2016 року №416-рш/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Артем-Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 16 листопада 2016 року №2447 "Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Артем-Банк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

Згідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення ПАТ АТ «Артем-Банк» з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 16 листопада 2016 року до 15 грудня 2016 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «Артем-Банк», визначені статтями 37-39 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_4 на один місяць з 16 листопада 2016 року до 15 грудня 2016 року включно.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 15 грудня 2016 року №492-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Артем-Банк» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 16 грудня 2016 року №2857 "Про початок процедури ліквідації ПАТ «Артем-Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку".

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Артем-Банк» з 16 грудня 2016 до 15 грудня 2018 включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Артем-Банк» визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", в тому числі з підписання всіх договорів, пов'язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту управління активами ОСОБА_4 строком на два роки з 16 грудня 2016 до 15 грудня 2018 включно.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 2229 від 31 травня 2017 року про зміну уповноваженої особи Фонду, якій делеговано повноваження ліквідатора АТ «АРТЕМ-БАНК». Відповідно до зазначеного рішення повноваження ліквідатора АТ «АРТЕМ-БАНК» визначені Законом «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53, у тому числі з підписання всіх договорів, пов'язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, делеговано начальнику відділу запровадження планів врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_5 з 07.06.17р.

19.12.2016р. позивач звернувся із заявою до відповідача в якій просив включити його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та виплатити гарантовану суму відшкодування. (а.с. 20)

Листом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Артем-Банк» від 30.03.2017р. № 970 позивача повідомлено про те, що у відповідності до ст. 37, 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в результаті перевірки виявлено обставини, які вказують на те, що внесення записів до АБС Банку про банківську операцію про зарахування коштів в сумі 200 000. 0 грн. на поточному рахунку № 6101.980 в АТ «АРТЕМ - БАНК» із призначенням платежу "Повернення безвідсоткової фінансової допомоги зг. договору № 10 від 01.09.2016р. Без ПДВ" здійснено:

- в результаті проведення АТ «АРТЕМ-БАНК» операції по перерахуванню грошових коштів із поточного рахунку № 4538.980 ТОВ "АРДО-ТОРГ" із вищевказаним призначенням платежу в результаті проведення АТ «АРТЕМ - БАНК» операції нетипового характеру;

- в результаті проведення АТ «АРТЕМ - БАНК» операції, яка не відповідає характеру та змісту діяльності ТОВ "АРДО-ТОРГ", основним видом діяльності якого за даними ЄДР є неспеціалізована оптова торгівля (код КВЕД 46.90);

- в період дії обмежень, встановлених для АТ «АРТЕМ - БАНК» рішенням Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду (оверсайту) платіжних систем від 09.08.2016 № 834 «Про обмеження здійснення окремих видів здійснюваних Публічним акціонерним товариством «АРТЕМ - БАНК» операцій».

Також зазначено, що даний правочин вчинено з порушенням норм законодавства України та нормативно - правових актів Національною банку України, вчинено шляхом заміни кредитора з особи, яка не має права на відшкодування вкладів за рахунок коштів Фонду, на особу, на яку розповсюджуються гарантії ст. 26 Закону що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням Банку з ринку та відповідає ознакам нікчемного правочину. (а.с. 21-22)

Позивач, вважаючи протиправними рішення відповідача щодо визнання нікчемним правочину, що стало підставою для невнесення його до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у розмірі, гарантованих державою, звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд враховує правові висновки Великої Палати Верховного Суду щодо застосування статті 38 указаного Закону № 4452-VI, викладені у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 826/1476/15.

Нормативно-правовим актом, який регулює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків, є Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України (стаття 1).

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону №4452-VI (у редакції на час виникнення спірних правовідносин), Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладником в розумінні пункту 4 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI, є фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Згідно з положеннями статті 27 Закону № 4452-VI, Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється у день початку процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує:

1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 цього Закону;

3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, що не виконане;

4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду;

5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду.

Фонд також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті "Урядовий кур'єр" або "Голос України".

Інформація про вкладника в переліку рахунків вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Згідно з аналізованими положеннями статей 37, 38 Закону № 4452-VI, Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів, тобто мають здійснити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою статті 38; прийняти відповідне рішення про виявлення факту нікчемності правочину і повідомити про це сторін правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.

За змістом вищенаведених норм Закону № 4452-VI, право перевірки правочинів на предмет перевірки виявлення серед них нікчемних не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину, довести суду такі обставини. Тобто самого твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно нівелюється протилежним твердженням вкладника про дійсність вкладу.

Перелік передбачених частиною третьою статті 38 Закону № 4452-VI підстав, за яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, є виключним.

Також, згідно частини 3 статті 36 Закону № 4452-VI є нікчемними правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку. Положення статті 228 ЦК України не можуть бути застосовані комісією банку чи уповноваженою особою Фонду при вирішення питання щодо віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у частині третій статті 38, а також у частині 3 статті 36 Закону № 4452-VI.

При цьому, суд звертає увагу на те, що за Законом № 4452-VI до такого переліку віднесені правочини, що вчинені (укладені) саме Банком. Щодо правочинів (у тому числі договорів), які укладені між фізичними чи юридичними особами - уповноважена особа таких повноважень не має за цим Законом.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину, врегульовані цивільним законодавством, положення якого не можуть бути застосовані комісією банку чи уповноваженою особою Фонду при вирішенні питання щодо віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у частині третій статті 38, а також у частині 3 статті 36 Закону № 4452-VI. Про це зазначив Верховний Суд у п.41-43 вищезазначеної постанови від 04 липня 2018 року.

У спірному випадку, відповідач вважає нікчемним правочин з внесення через касу Банку на рахунок Позивача грошових коштів у сумі 200 000,0 грн. посилаючись на п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI.

Так, відповідно до п. 7 ч. 3 с. 38 Закону № 4452-VI, правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав, зокрема, банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

За висновком відповідача, внесення на рахунок позивача коштів відбулось шляхом «дроблення» інших рахунків клієнтів Банку, зокрема, ТОВ "АРДО-ТОРГ", цим самим збільшивши суму коштів, яка може бути повернута за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Виходячи з вимог частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В матеріалах справи наявна копія платіжного доручення від 26.10.16р. № 4 (а.с. 19), яка підтверджує факт зарахування коштів в сумі 200 000,0 грн. на поточний рахунок позивача, згідно умов Договору, що не заперечує та не спростовує відповідач.

Так, статтею 1062 Цивільного кодексу України встановлено, що на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім'я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. При цьому вважається, що вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про рахунок за вкладом. Кошти, помилково зараховані на рахунок вкладника, підлягають поверненню відповідно до статті 388 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 10.12 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України №492 від 12.11.2003р., зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.12.2003р. за №1172/8493, кошти на вкладний (депозитний) рахунок фізичної особи можуть бути внесені вкладником готівкою, перераховані з іншого власного вкладного (депозитного) або поточного рахунку. Після закінчення строку або настання інших обставин, визначених законодавством України чи договором банківського вкладу, кошти з вкладного (депозитного) рахунку повертаються вкладнику шляхом видачі готівкою або в безготівковій формі на зазначений у договорі рахунок вкладника для повернення коштів чи за заявою вкладника на інший його рахунок. На вкладний (депозитний) рахунок фізичної особи можуть зараховуватися кошти, які надійшли на ім'я власника рахунку від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. У цьому разі вважається, що власник рахунку погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про свій вкладний (депозитний) рахунок.

Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України врегульовано Законом України від 05.04.01р. № 2346-III «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Згідно п. 1.7 ст. 1 Закону №2346-III, документ на переказ готівки - документ на переказ, що використовується для ініціювання переказу коштів, поданих разом з цим документом у готівковій формі.

Отже, внесення на поточний рахунок позивача грошових коштів відповідає вимогам чинного законодавства.

За висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 826/1476/15, якщо внаслідок проведених операцій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а не банку, завдані збитки (штучно збільшена сума гарантованих державою виплат), то ст. 38 Закону № 4452-VI не може бути застосована, а Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі ст. 228 ЦК України. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею.

Окрім того, за правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у цій же постанові, при виявленні нікчемних правочинів Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу банку, підписаного уповноваженою особою Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону незалежно від того, чи була проведена передбачена ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» перевірка правочинів банку і виданий згаданий наказ. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ банку не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом банку, який підписано уповноваженою особою Фонду - особою, що здійснює повноваження органу управління банку, не є актом індивідуальної дії у розумінні КАС, оскільки не створює жодних обов'язків для Позивача та безпосередньо не порушує прав Позивача.

Таким чином, позовні вимоги в частині визнання протиправним дії в.о. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію AT "АРТЕМ-БАНК" ОСОБА_3 щодо прийняття рішення про визнання правочину нікчемним щодо проведення 26.10.2016 року грошового переказу в сумі 200 000,00 (двісті тисяч) гривень із поточного рахунку №4538.980 ТОВ "АРДО-ТОРГ" на поточний рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_2.980 в AT "АРТЕМ-БАНК", задоволенню не підлягають.

Однак, з огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що право позивача може бути захищене шляхом визнання протиправними дій Уповноваженої особи щодо формування повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у частині не включення позивача.

Положення п. 1 ч. 2 ст. 27 Закону № 4452-VI передбачають складення переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Також, суд приходить до висновку про те, що належним способом захисту прав позивача є зобов'язання Уповноваженої особи включити інформацію про позивача до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Щодо позовних вимог в частині зобов'язання виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затвердити загальний реєстр вкладників із включенням ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3) для здійснення йому виплати коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в сумі 200000,00 (двісті тисяч) гривень, 00 копійок, суд зазначає таке.

З вищенаведених приписів чинного законодавства встановлено, що повний перелік вкладників, який формується та направляється до Фонду уповноваженою особою Фонду, є підставою для формування загального реєстру вкладників. В свою чергу, зміни до загального реєстру вкладників можуть вноситись Фондом на підставі додаткової інформації про вкладників, наданої уповноваженою особою Фонду.

Враховуючи викладене та те, що на момент розгляду справи в суді відповідачем не подавалася до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформація про позивача, як вкладника, який має право на отримання відшкодування за вкладом, підстави для включення Фондом позивача до Реєстру вкладників відсутні.

Суд зазначає, що обов'язок включити позивача до Реєстру вкладників виникне у Фонду саме після подання Уповноваженою особою додаткової інформації про позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є передчасними, а відтак такими, що задоволенню не підлягають.

Посилання Уповноваженої особи на рішення Правління НБУ від 27 жовтня 2016 року №385-рш/БТ «Про віднесення АТ «АРТЕМ-БАНК» до категорії проблемних», яким були встановлені обмеження щодо проведення банком будь-яких операцій за договорами, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, крім договорів, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків» - не заслуговують на увагу, з огляду на те, що таке рішення адресоване посадовим особам Банку, а не вкладникам, відтак невиконання посадовими особами Банку рішення НБУ, навіть якщо і мало місце, не є саме по собі підставою для висновку про нікчемність правочину.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Однак, згідно з п. 17 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 16 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" позови, подані проти працівників Фонду, вважаються позовами, поданими проти Фонду.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що вірним суб'єктом за рахунок якого підлягає часткове присудження судових витрат на користь позивача є Фонд гарантування вкладів фізичних осіб. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню не з уповноваженої особи, а з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Керуючись ст. 139, 242, 243, 251, 255 КАС України,

В И Р І Ш И В :

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариств "АРТЕМ-БАНК" щодо формування повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в частині не включення ОСОБА_1 (08292, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1).

3. Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АРТЕМ-БАНК» включити інформацію про ОСОБА_1 (08292, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1) до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з договором банківського рахунку від 26.10.2016р. № ПР/ФО/1410/16, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «АРТЕМ-БАНК».

4. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 (08292, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб витрати зі сплати судового збору в розмірі 640, 0 грн. (шістсот сорок гривень нуль копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 255 КАС України та може бути оскаржено за правилами встановленими статтями 293, 295-297 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська