Справа № 826/9415/17
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/9415/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ганечко О.М.

суддів Федотова І.В.

Сорочко Є.О.

при секретарі Біднячук Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Громадської організації «Полк Перемоги» на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 травня 2018 року по справі за адміністративним позовом Громадської організації «Полк Перемоги» до Українського інституту національної пам'яті про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Українського інституту національної пам'яті в якому просить визнати протиправною бездіяльність Українського інституту національної пам'яті щодо ненадання позивачу інформації на запит на інформацію та зобов'язати Український інститут національної пам'яті надати позивачу відповідь на запит на інформацію.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 травня 2018 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить оскаржуване судове рішення скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов в повному обсязі.

Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповністю з'ясовані обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Представником відповідача до суду подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить скасувати постанову суду першої інстанції в повному обсязі та відмовити в задоволені позову.

У відповідності до ст. 308 КАС України, справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Представники позивача підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити, рішення суду скасувати та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засіданні не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача з інформаційним запитом та, пославшись на ст.ст. 3, 5, 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації", просив надати інформацію про те:

"1) Чи пов'язані назви вулиць м. Запоріжжя: Панфілівців, Ватутіна, Маршала Чуйкова, Гудименка, Толбухіна, Карбишева, Тимошенка, Кузнєцова з опором та вигнанням нацистських окупантів з України?

2) Чи приймав генерал Ватутін Микола Федорович участь у наступних бойових операціях Другої світової війни 1939-1945 років:

- Дніпровсько-Карпатська стратегічна наступальна операція;

- Житомирсько-Бердичівська наступальна операція;

- Корсунь-Шевченківська наступальна операція;

- Рівне-Луцька наступальна операція?

3) Чи приймав маршал Чуйков Василь Іванович участь у наступних бойових операціях Другої світової війни 1939-1945 років:

- Ізюм-Барвінківська військова операція;

- Донбаська військова операція;

- битва за Дніпро:

- Нікопольсько-Криворізька військова операція;

- Березнеговато-Снігурівська військова операція;

- Одеська військова операція?

4) Чи приймав маршал Толбухін Федір Іванович участь у наступних бойових операціях Другої світової війни 1939-1945 років:

- Мелітопольська військова операція;

- Кримська військова операція?

5) Чи володіє Інститут Національної пам'яті інформацією, що генерал Ватутін Микола Федорович, маршал Чуйков Василь Іванович, маршал Толбухін Федір Іванович не приймали участь в опорі та вигнанні нацистських окупантів з України?".

Листом від 23.06.2017 №03/1278, Український інститут національної пам'яті, надав відповідь в якій наведено зміст окремих положень Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки" та ст. 436-1 КК України, якими визначено перелік символіки комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів, на пропаганду, виготовлення, поширення чи публічне використання якої встановлено заборону, а також випадки, у яких така заборона не поширюється.

Не погоджуючись з такою відповіддю, позивач звернувся до суду з позовом.

Як визначено у ч. 1 ст. 1 Закону України від 13.01.2011 №2939-VI "Про доступ до публічної інформації" (далі - Закон №2939), публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Надаючи тлумачення наведеному визначенню, суд першої інстанції врахував судову практику застосування адміністративними судами положень Закону України "Про доступ до публічної інформації", зазначену у довідці Вищого адміністративного суду України про вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 01.06.2013, згідно з якою можна виокремити такі ознаки публічної інформації:

1) готовий продукт інформації, який отриманий або створений лише в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством;

2) заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація;

3) така інформація знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень або інших розпорядників публічної інформації;

4) інформація не може бути публічною, якщо створена суб'єктом владних повноважень не під час виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків;

5) інформація не може бути публічною, якщо створена не суб'єктом владних повноважень.

У разі відсутності перелічених ознак в інформації, така інформація не належить до публічної.

Отже, колегія суддів погоджується, що визначальним для публічної інформації є те, щоб вона була заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним суб'єктом владних повноважень у про-цесі виконання своїх обов'язків.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону №2939, розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, серед іншого, суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Статтею 19 Закону №2939, визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні (ч. 1). Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту (ч. 2). Запит на інформацію має містити: - ім'я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв'язку, якщо такий є; - загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; - підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі (ч. 5).

Частиною 1 ст. 22 Закону №2939, визначено випадки, коли розпорядник інформації має право відмови в задоволенні запиту на інформацію, а саме:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до ч. 2 ст. 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені ст. 21 цього Закону, фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених ч. 5 ст. 19 цього Закону.

Згідно з ч. 4 ст. 22 Закону №2939, у відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено: 1) прізвище, ім'я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації; 2) дату відмови; 3) мотивовану підставу відмови; 4) порядок оскарження відмови; 5) підпис.

З вказаного запиту вбачається, що він не відповідає вимогам ч. 5 ст. 19 Закону №2939, оскільки не містить відомостей про публічну інформацію, щодо якої зроблено запит.

Запитувана позивачем у запиті інформація не є публічною інформацією за визначенням, наведеним у ч. 1 ст. 1 Закону №2939, оскільки не стосується певного готового і зафіксованого продукту інформації, отриманого або створеного відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, у процесі виконання своїх обов'язків. Зміст порушених позивачем у запиті питань стосується інформації історичного характеру, яка відповідачем не створювалася і на отримання якої вимоги Закону №2939, не поширюються.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про невідповідність запиту позивача вимогам ч. 5 ст. 19 Закону №2939, у зв'язку з чим відсутні підстави для висновку про порушення права позивача на доступ до публічної інформації.

Крім того, доводи, що запит стосувався того, чи підпадають під заборону, передбачену Законом України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки", назви об'єктів топоніміки населених пунктів України, що пов'язані з ім'ям генерала Ватутіна М.Ф., маршалів Толбухіна Ф.І., Чуйкова В.І., не можуть бути прийняті судом, оскільки таких питань (прохань) запит не містив.

Надання роз'яснень щодо практичного застосування актів законодавства не стосується доступу до публічної інформації.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Під час розгляду зазначеної справи в суді апеляційної інстанції апелянтом не доведено, що при постановленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції здійснив порушення норм матеріального чи процесуального права, або неповною мірою з'ясував обставини, що мають значення для її вирішення.

За таких обставин, апеляційна скарга є необґрунтованою, її доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому у її задоволенні необхідно відмовити, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Громадської організації «Полк Перемоги» - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 травня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді І.В. Федотов

Є.О. Сорочко

Повний текст постанови виготовлено 13 листопада 2018 року.