Справа № 260/1189/18
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2018-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про забезпечення позову

09 листопада 2018 рокум. Ужгород№ 260/1189/18

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Дору Ю.Ю. розглянувши в порядку письмового провадження клопотання позивача про забезпечення позову в адміністративній справі за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови.

Одночасно з позовною заявою до суду позивачем подано клопотання про забезпечення позову, згідно якої останній просить суд забезпечити даний адміністративний позов шляхом зупинення дії індивідуального акту: постанови Головного управління Держпраці у Закарпатській області про накладення штрафу у розмірі 223 380,00 грн. від 13 вересня 2018 року за №ЗК440/216/ПД/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-186 та зупинення стягнення (виконання) на підставі постанови Головного управління Держпраці у Закарпатській області про накладення штрафу від 13 вересня 2018 року за №ЗК440/216/ПД/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-186 - до вирішення справи по суті та набрання рішенням у справі законної сили.

В обґрунтування поданого клопотання про забезпечення позову, позивач зазначає, що незважаючи на вжиті ним заходи досудового врегулювання спору, відповідачем були вчинені дії щодо звернення постанови про накладення штрафу до виконання. 24 жовтня 2018 року державним виконавцем Ужгородського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№57495482 на виконання виконавчого документу - постанови Головного управління Держпраці у Закарпатській області про накладення штрафу від 13 вересня 2018 року за №ЗК440/216/ПД/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-186 та 25 жовтня 2018 року винесено постанову про арешт майна боржника ВП №57495482. Оскільки правомірність (неправомірність) прийняття оскаржуваної постанови буде встановлена лише судовим рішенням, прийнятим за результатами розгляду адміністративної справи, тому у разі встановлення протиправності постанови Головного управління Держпраці у Закарпатській області про накладення штрафу від 13 вересня 2018 року № ЗК440/216/ПД/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-186 і задоволення позовних вимог позивача про її скасування, позивачу доведеться докласти значних зусиль і витрат, щоб відновити свої права та повернути своє майно (кошти), на яке може бути звернено стягнення у разі примусового виконання цієї постанови. Відкриття виконавчого провадження, блокування рахунків та арешт наявного майна може порушити його права до ухвалення судового рішення, так як існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Розглянувши клопотання про забезпечення позову, дослідивши необхідні для розгляду клопотання матеріали адміністративної справи, суд приходить висновку про задоволення клопотання, виходячи з наступного:

Відповідно до ч.1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно положень ч.2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Приписами частини 1 статті 151 КАС України передбачено, що позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Аналіз змісту вказаних норм свідчить про те, що суд може забезпечити позов лише за наявності 2 обов'язкових умов: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі та якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Як вбачається із доданих до клопотання про забезпечення позову матеріалів, 24 жовтня 2018 року державним виконавцем Ужгородського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№57495482 на виконання виконавчого документу - постанови Головного управління Держпраці у Закарпатській області про накладення штрафу від 13 вересня 2018 року за №ЗК440/216/ПД/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-186 та 25 жовтня 2018 року винесено постанову про арешт майна боржника ВП № 57495482.

Отже, в межах виконавчого провадження ВП № 57495482 здійснюється примусове виконання постанови Головного управління Держпраці у Закарпатській області про накладення штрафу від 13 вересня 2018 року за №ЗК440/216/ПД/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-186 про накладення штрафу, яка є предметом судового оскарження у даній справі.

Згідно з пунктом 11 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою КМ України від 17.07.2013 №509 не сплачені у добровільному порядку штрафи стягуються органами державної виконавчої служби (щодо штрафів, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VІІІ (далі - Закон № 1404) відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону № 1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (ч. 5 ст. 26 Закону 1404).

Відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону 1404 у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Таким чином, враховуючи той факт, що державним виконавцем розпочато примусове виконання постанови про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу у розмірі 223380,00 грн. та вчиняються дії зі стягнення з позивача вказаної суми, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, внаслідок вчинення державними виконавцями виконавчих дій на підставі оскарженої постанови відповідача, а невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду або ефективний захист прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Отже,проаналізувавши все вищевикладене, суд приходить до переконливого висновку, що в даному випадку наявні підстави для забезпечення позову, шляхом зупинення дії індивідуального акту: постанови Головного управління Держпраці у Закарпатській області про накладення штрафу у розмірі 223 380,00 грн. від 13 вересня 2018 року за №ЗК440/216/ПД/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-186 та зупинення стягнення (виконання) на підставі постанови Головного управління Держпраці у Закарпатській області про накладення штрафу від 13 вересня 2018 року за №ЗК440/216/ПД/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-186 - до вирішення справи по суті та набрання рішенням у справі законної сили.

Відповідно до. 2 ч.1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документу.

Суд звертає увагу на положення ст.156 КАС України, відповідно до якої ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 156, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

УХВАЛИВ:

1. Клопотання позивача про забезпечення позову в адміністративній справі за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

2. Зупинити дію індивідуального акту: постанови Головного управління Держпраці у Закарпатській області про накладення штрафу у розмірі 223 380,00 грн. від 13 вересня 2018 року за №ЗК440/216/ПД/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-186 - до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 260/1189/18.

3. Зупинити стягнення у виконавчому провадженні ВП№57495482 на підставі постанови Головного управління Держпраці у Закарпатській області про накладення на Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу у розмірі 223 380,00 грн. від 13 вересня 2018 року за №ЗК440/216/ПД/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-186. - до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 260/1189/18.

4. Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

5. Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надіслати заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

6. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями). Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені пп. 15.5 п. 15 Розділу VII КАС України).

Суддя Ю.Ю. Дору