Справа № 826/14438/17
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2018-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 листопада 2018 року № 826/14438/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Чудак О.М., за участю секретаря судового засідання Стринадко О.Г., представника позивача Зудінова О.О., представника відповідача Бабинця М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕПІЦЕНТР К» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

08.11.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕПІЦЕНТР К» (ТОВ «ЕПІЦЕНТР К») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва із адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (ОВПП ДФС України) в якому висловило прохання визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 30.10.2017 №, яким збільшено суму податкового зобов'язання ТОВ «ЕПІЦЕНТР К» за мито на товари, що ввозяться на територію України на 164154,39 грн та №, яким збільшено суму податкового зобов'язання ТОВ «ЕПІЦЕНТР К» з податку на додану вартість з товарів, ввезених на територію України, на суму 32833,88 грн.

В обґрунтування адміністративного позову з урахуванням додатково наданих пояснень ТОВ «ЕПІЦЕНТР К» зазначає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 30.10.2017 № та № є протиправними, адже прийняті на підставі необґрунтованих висновків акту перевірки від 10.10.2017 №н31/17/28-10-14-09/ щодо невірної класифікації позивачем товару «Апарат для низькотемпературного паяння, пістолет термоклейовий 220В: GG005 пістолет клейовий» за кодом 8515 11 00 00 УКТ ЗЕД (ставка ввізного мита 5%), ввезеного за митними деклараціями від 05.05.2015 №12513005/2015/543457, від 12.05.2016 №125130005/2016/545054, від 25.05.2016 №125160001/2017/80062, від 27.01.2017 №125160001/2017/800788.

Позивач зазначає, що митним органом вказаний товар за всіма митними деклараціями розмитнений та випущений у вільний обіг, чим підтверджено, що всі митні формальності, в тому числі і щодо правильності визначення коду УКТ ЗЕД виконані відповідно до Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI (МК України). Тому, позивач вважає, що відповідач не мав правових підстав для прийняття рішень про донарахування податкових зобов'язань у зв'язку з виявленням помилки у класифікації товару. Також позивач зазначив про відсутність у ОВПП ДФС України повноважень на здійснення контролю за правильністю класифікації товарів згідно УКТ ЗЕД та прийняття рішення про класифікацію товарів згідно УКТ ЗЕД.

Окремо позивач зауважив, що висновки відповідача про необхідність класифікації товару «Апарат для низькотемпературного паяння, пістолет термоклейовий 220В: GG005 пістолет клейовий» за кодом 8516 79 70 00 УКТ ЗЕД (ставка ввізного мита 10%) спростовуються висновком експертів за результатами проведення судової товарознавчої експертизи від 26.04.2018 №7449/18-54/7450/18-53 та постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2018 у справі №826/2622/18, згідно яких вказаний товар необхідно класифікувати за кодом 8515 11 00 00 УКТ ЗЕД.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.11.2017 відкрито провадження у справі.

15.12.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), шляхом його викладення в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Тобто, розгляд даної справи після 15.12.2017 здійснено відповідно до приписів нової редакції КАС України, за правилами загального позовного провадження.

Так, відповідач подав відзив на позовну заяву ТОВ «ЕПІЦЕНТР К» в якому вказав на відсутність підстав для задоволення позову. Відповідач зазначає, що у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Товар «Апарат для низькотемпературного паяння, пістолет термоклейовий 220В: GG005 пістолет клейовий» на думку відповідача необхідно класифікувати за кодом 8516 79 70 00 УКТ ЗЕД.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та надані у справу докази.

Представники відповідача проти задоволення позову заперечували.

Суд, заслухавши учасників справи, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Згідно митних декларацій від 05.05.2015 №12513005/2015/543457, від 12.05.2016 №125130005/2016/545054, від 25.05.2016 №125160001/2017/80062, від 27.01.2017 №125160001/2017/800788 ТОВ «ЕПІЦЕНТР К» ввезено на митну територію України товар «Апарат для низькотемпературного паяння, пістолет термоклейовий 220В: GG005 пістолет клейовий».

Вказаний товар ТОВ «ЕПІЦЕНТР К» класифіковано за кодом 8515 11 00 00 УКТЗЕД та застосовано ставку ввізного мита 5%.

В період 27.09.2017 по 04.10.2017 працівниками ОВПП ДФС України проведено документальну невиїзну перевірку ТОВ «ЕПІЦЕНТР К» з питань правильності класифікації згідно з УКТЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення за митними деклараціями від 05.05.2015 №12513005/2015/543457, від 12.05.2016 №125130005/2016/545054, від 25.05.2016 №125160001/2017/80062, від 27.01.2017 №125160001/2017/800788.

За результатами перевірки складено акт від 10.10.2017 №н31/17/28-10-14-09/.

В ході перевірки виявлені та зафіксовані в акті від 10.10.2017 №н31/17/28-10-14-09/ порушення ТОВ «ЕПІЦЕНТР К» вимог:

- Закону України «Про митний тариф» від 19.09.2013 №584-VII, підпункту г) пункту 5 частини восьмої статті 257 МК України щодо невірної класифікації товарів (замість товарної підкатегорії 8516 79 70 00 - ставка ввізного мита 10%, застосована товарна підкатегорія 8515 11 00 00 - ставка ввізного мита 5%), що призвело до заниження податкового зобов'язання з ввізного мита на загальну суму 131323,51 грн;

- пункту 187.8 статті 187 та пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України (ПК України) щодо заниження бази оподаткування податку на додану вартість на суму ввізного мита, у зв'язку з чим занижено податкове зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 26264,7 грн.

Не погодившись із висновками акту перевірки від 10.10.2017 №н31/17/28-10-14-09/, позивач подав заперечення на вказаний акт, які листом відповідача №55206/28-10-14-09-13 від 25.10.2017 залишено без задоволення.

30.10.2017 на підставі висновків акту перевірки від 10.10.2017 №н31/17/28-10-14-09/, відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення:

- №, яким збільшено суму податкового зобов'язання ТОВ «ЕПІЦЕНТР К» за мито на товари, що ввозяться на територію України на 164154,39 грн, в тому числі на 131323,51 грн - за основним платежем та на 32830,88 грн за штрафними санкціями;

- №, яким збільшено суму податкового зобов'язання ТОВ «ЕПІЦЕНТР К» з податку на додану вартість з товарів, ввезених на територію України, на суму 32833,88 грн, в тому числі на 26264,7 грн - за основним платежем та на 6566,18 грн за штрафними санкціями.

Позивач вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, звернувся до суду із даним позовом.

Суд, визначаючись щодо заявлених вимог по суті, виходить з наступного.

Згідно статті 351 МК України, предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств. Документальна невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу доходів і зборів в приміщенні цього органу за умови направлення керівнику відповідного підприємства або відповідному громадянинові рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особистого вручення зазначеним особам чи уповноваженим ними представникам під розписку письмового повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки.

В силу пункту 3 статті 351 МК України, документальна невиїзна перевірка проводиться на підставі наказу органу доходів і зборів.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 336 МК України, митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Пунктом 1 частини другої статті 351 МК України визначено, що документальна невиїзна перевірка проводиться у разі виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів.

В силу пункту 3 статті 345 МК України, органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо: 1) правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів; 2) обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування; 3) правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення; 4) відповідності фактичного використання переміщених через митний кордон України товарів заявленій меті такого переміщення та/або відповідності фінансових і бухгалтерських документів, звітів, договорів (контрактів), калькуляцій, інших документів підприємства, що перевіряється, інформації, зазначеній у митній декларації, декларації митної вартості, за якими проведено митне оформлення товарів у відповідному митному режимі; 5) законності переміщення товарів через митний кордон України, у тому числі ввезення товарів на територію вільної митної зони або їх вивезення з цієї території.

Згідно пункту 7 статті 345 МК України, у разі виявлення органом доходів і зборів під час проведення перевірки ознак порушення митних правил бо контрабанди посадові особи органу доходів і зборів вживають передбачених законом заходів.

У разі виявлення під час митного контролю або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари (ч. 4 ст. 69 МК України).

Рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковим.

Відповідно до Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №650, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.07.2012 за №1085/21397), контроль правильності класифікації товарів - це перевірка правильності опису товару та відповідного йому коду в митній декларації вимогам Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД під час проведення процедур його митного контролю та митного оформлення.

Згідно з цим Порядком декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТ ЗЕД при їх декларуванні відповідно до статті 69 МК України, а посадові особи митного поста здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів.

Розділом ІІІ вказаного Порядку встановлено, що декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТ ЗЕД при їх декларуванні відповідно до МК України.

Посадові особи підрозділу митного оформлення чи митного поста, відділу митних платежів здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів. Обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання правил класифікації товарів при митному оформленні, визначається на основі результатів застосування системи управління ризиками.

Рішення приймається за результатами класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД у разі необхідності зміни задекларованого коду товару згідно з УКТ ЗЕД, у тому числі за результатами спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками у складних випадках митних формальностей.

Контроль правильності класифікації товарів здійснюється шляхом перевірки відповідності: опису товару в митній декларації процедурі декларування згідно з вимогами статті 257 Кодексу; відомостей про товар та коду товару згідно з УКТ ЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, з врахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог статті 68 Кодексу; заявленого коду товару відомостям, наведеним у базі даних «Класифікаційні рішення» програми «Інспектор 2006» ЄАІС. При цьому така відповідність поділяється на три категорії: а) ідентичні товари; б) подібні (аналогічні) товари; в) товари, які не підпадають під вимоги підпунктів «а» та «б» абзацу четвертого цього пункту, але мають схожі: характеристики, які є визначальними для класифікації товару; призначення або принцип дії яких є основним для класифікації товару; перевірки відповідності заявленого опису товару та коду товару згідно з УКТ ЗЕД відомостям, наведеним у ПРК, у разі якщо до митного контролю та митного оформлення разом з пакетом документів надається ПРК.

У випадку, передбаченому підпунктом «а» абзацу четвертого цього пункту, класифікація товару згідно з УКТ ЗЕД проводиться без додаткових процедур контролю.

У випадку, передбаченому підпунктом «б» абзацу четвертого цього пункту, перевіряється відповідність характеристик товару критеріям, визначальним для класифікації товару згідно з УКТ ЗЕД за наведеними характеристиками товару в Рішенні.

У випадку, передбаченому підпунктами «б», «в» абзацу четвертого цього пункту, виявлені Рішення на ідентичні або подібні (аналогічні) товари беруться до уваги.

Отже, відсутність рішення про визначення коду товару та випущення товару у вільний обіг свідчить про класифікацію його митним органом відповідно до коду, заявленого у митній декларації.

Аналіз наведених норм свідчить про можливість митного контролю після завершення митного оформлення виключно за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України було допущено порушення законодавства України.

Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 08.05.2018 у справі №808/1341/14.

Відповідно частини п'ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Встановлено, що під час митного оформлення позивачем товару «Апарат для низькотемпературного паяння, пістолет термоклейовий 220В: GG005 пістолет клейовий», жодних рішень про визначення коду товару не приймалось, будь-яких зауважень від митних органів не надходило, всі митні процедури були завершені і товар був випущений у вільний обіг.

Підставою для призначення перевірки позивача слугував, викладений в листі ДФС України від 13.09.17 №24467/7/99-99-14-04-02-17, висновок про те, що товар «Пістолет електричний для клею» має класифікуватись за кодом 8516 79 70 00 УКТ ЗЕД. Вказаний висновок ґрунтується на інформації з мережі Інтернет щодо споживчих характеристик та принципу роботи товару «Пістолет електричний для клею» та підтверджується обов'язковою тарифною інформацією (ВТІ) митної адміністрації Німеччини від 06.02.2017 №DE21320/16-1, від 06.02.2017 №DE21321/16-1, від 19.12.2016 №DE24061/16-1, від 17.10.2016 №DE16905/16-1, від 11.07.2016 №DE12837/16-1.

Відповідно до частини восьмої статті 69 МК України висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер.

Тобто, зазначена інформація митної адміністрації Німеччини має інформаційний або довідковий характер, при цьому, відповідач не обґрунтував обов'язковості врахування такої інформації, в тому числі й позивачем під час митного оформлення товарів за митними деклараціями від 05.05.2015 №12513005/2015/543457, від 12.05.2016 №125130005/2016/545054, від 25.05.2016 №125160001/2017/80062, від 27.01.2017 №125160001/2017/800788.

За таких обставин, суд переконаний, що фактичною підставою для проведення вказаної перевірки ТОВ «ЕПІЦЕНТР К» і, як наслідок, прийняття оскаржуваних рішень, слугувала зміна відповідачем підходів до класифікації товару «Пістолет електричний для клею».

Суд також бере до уваги правову позицію висловлену Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 24.11.2016 К/800/44574/14, згідно якої, у разі якщо митні органи, приймаючи ВМД, віднесли товар до певного коду товарної номенклатури та пропустили товар на митну територію України (після сплати імпортером передбачених законом податків і зборів), то в подальшому вони не мали правових підстав для прийняття податкових повідомлень про донарахування податкових зобов'язань, у зв'язку з виявленням помилки стосовно класифікації товару, зокрема, з посиланням на результати документальної перевірки та на положення статті 351 МК України й підпункту 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 ПК України, яка, загалом, відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній, зокрема, у постановах від 06.11.2012 (справа №21-330а12), від 05.03.2013 (справа №21-36а13), від 04.11.2014 (справа №21-479а14) та від 28.04.2015 (справа №21-157а15).

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з частиною першої статті 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 №3477-IV суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Рисовський проти України» підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Також Європейський суд з прав людини у справі «Лелас проти Хорватії» зазначив, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати своєчасного виконання своїх обов'язків.

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», «Ґаші проти Хорватії», «Трґо проти Хорватії»).

З урахуванням викладеного, суд вважає, що в даному випадку не може йти мова про наявність обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів через митний кордон України було допущено порушення законодавства України, адже класифікація товарів за 8515 УКТ ЗЕД на момент митного оформлення товарів не вважалась порушенням.

Фактично зміна відповідачем підходу до класифікації товару призводить до того, що законні на момент їх вчинення дії вважаються порушенням декларантом законодавства України за яке декларант повинен нести відповідальність, що є недопустимим.

Отже, вказана зміна відповідачем підходів до класифікації товару, раніше застосованих органами доходів і зборів, та застосування до позивача санкцій на цій підставі, є порушенням принципу «належного урядування».

Наведене свідчить про протиправність оскаржуваних рішень.

Стосовно класифікації товару «Апарат для низькотемпературного паяння, пістолет термоклейовий 220В: GG005 пістолет клейовий», суд зазначає наступне.

З 01.01.2014 для класифікації товарів використовується УКТ ЗЕД, що побудована на основі версії ГС 2012 року і затверджена Законом України «Про Митний тариф України».

Класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється з урахуванням Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД та характеристик товару, визначальних для його класифікації, які встановлюються за результатами вивчення технічної документації, паспортних даних на товар, товаросупровідних документів, результатів лабораторних досліджень конкретного товару, інформації про товар, розміщеної у відкритому доступі мережі Інтернет.

Відповідно до Правила 1 Основних правил інтерпретації назви розділів, груп та підгруп наводяться лише для зручності користування. Для юридичних цілей класифікація товарів проводиться виходячи з найменувань товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп, і якщо такі тексти назв та примітки не вимагають іншого відповідно до таких положень.

Згідно Правила 3 Основних правил інтерпретації у разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;

(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

Правило 4 Основних правил інтерпретації визначає, що товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

В силу Правила 6 Основних правил інтерпретації для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

Позивач зазначає, що товар «Апарат для низькотемпературного паяння, пістолет термоклейовий 220В: GG005 пістолет клейовий» конкретніше описується в товарній позиції 8515 УКТЗЕД машини та апарати для паяння або зварювання з можливістю різання або без неї, електричні (включаючи з електричним нагрівом газу), лазерні або іншого світлового чи фотонного випромінювання, ультразвукові, електронно-променеві, магнітно-імпульсні або плазмодугові; електричні машини та апарати для гарячого напилення металів або металокераміки.

Позивач, посилаючись на інформацію надану виробником товару щодо принципу роботи «клейового пістолета» зазначає, що технологія з'єднання предметів з використанням товару «Апарат для низькотемпературного паяння, пістолет термоклейовий 220В: GG005 пістолет клейовий» є паянням, тобто формуванням з'єднання з міжатомними зв'язками шляхом нагрівання матеріалів, що монтуються, нижче за температуру їх плавлення, подальшого замочування їх розплавленим припаєм, затікання припаю в отвір між деталями з наступною його кристалізацією. З огляду на температуру полімерів, які використовується в товарі як припій, такий товар є апаратом для низькотемпературного паяння.

Висновок відповідача щодо помилковості класифікації товару за 8515 УКТ ЗЕД, базується на положеннях текстового опису назви товарної позиції 8515 УКТ ЗЕД, якими визначено, що у цій товарній позиції класифікуються, зокрема, машини та апарати для паяння або зварювання з можливістю різання або без неї, електричні.

Згідно з інформацією з мережі Інтернет, яку наводить відповідач, електричні клейові пістолети призначені для склеювання таких матеріалів як дерево, пластик, кераміка, скло та інших подібних матеріалів. Пістолет працює від мережі 220 В, його потужність складає від 10 Вт. Робочий стан пістолета контролюється завдяки світлодіодній індикації. Клейовий стержень вставляється за допомогою затворного механізму. Принцип роботи клейового пістолета полягає в наступному: пістолет заряджається клейовим стержнем, який під впливом високої температури нагрівається і клей в розплавленому вигляді подається через носик-сопло до склеювальних матеріалів.

Згідно з УКТ ЗЕД у товарній позиції 8516 класифікуються: електричні водонагрівачі акумулювальні або безінерційні та електричні нагрівачі занурені; прилади електричні для обігрівання приміщень, ґрунту; електронагрівальні апарати перукарські (наприклад, сушарки для волосся, бігуді, щипці для гарячої завивки) або сушарки для рук; праски електричні; інші побутові електронагрівальні прилади; елементи опору нагрівальні, крім включених до товарної позиції 8545.

Враховуючи технічний опис товару, відповідач зробив висновок, що товар «Апарат для низькотемпературного паяння, пістолет термоклейовий 220В: GG005 пістолет клейовий» не є апаратом для паяння або зварювання, отже класифікацію цього товару віднесено у межі товарної позиції 8516 79 70 00 УКТ ЗЕД (ставка ввізного мита 10%).

Суд зважає на вказані доводи сторін та зазначає, що в матеріалах справи наявний висновок Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 26.04.2018 №7449/18-54/7450/18-53, складений за результатами проведення судової товарознавчої експертизи та за змістом якого товар «Апарат для низькотемпературного паяння, пістолет термоклейовий 220В: GG005 пістолет клейовий» відповідає таким характеристикам відповідно до УКТ ЗЕД:

«Електричні машини, обладнання та їх частини; апаратура для запису або відтворення звуку, телевізійна апаратура для запису та відтворення зображення і звуку, їх частини та приладдя;

Машини та апарати для паяння або зварювання з можливістю різання або без неї, електричні (включаючи з електричним нагрівом газу), лазерні або іншого світлового чи фотонного випромінювання, ультразвукові, електронно- променеві, магнітно-імпульсні або плазмодугові; електричні машини та апарати для гарячого напилення металів або металокераміки: машини та апарати для низько-температурного або високотемпературного паяння: паяльники та пістолети паяльні для низькотемпературного паяння».

Отже, придбаний позивачем товар «Апарат для низькотемпературного паяння, пістолет термоклейовий 220В: GG005 пістолет клейовий» класифікується за товарною позицією 8515 УКТ ЗЕД, що спростовує висновки відповідача про віднесення такого товару до товарної позиції 8516 УКТ ЗЕД.

Позицію про те, що товар «пістолет електричний клейовий» відноситься, згідно з УКТ ЗЕД товарній позиції 8515 висловлено і Київським апеляційним адміністративним судом у постанові від 11.09.2018 у справі №826/2622/18.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та «Вуліч проти Швеції» визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, надавши оцінку з урахуванням усіх доказів у справі в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем не доведено обґрунтованості висновків перевірки та правомірності оскаржуваних рішень, суд вважає, що наявні підстави для захисту прав позивача у судовому порядку шляхом визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 30.10.2017 № та №.

Частиною першою, сьомою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Встановлено, що позивач поніс судові витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 2954,78 грн згідно квитанцій від 27.09.2017 №18263333 та від 02.11.2017 №18379239, а також у вигляді оплати судової товарознавчої експертизи в сумі 4118,40 грн згідно платіжного доручення №47356 від 19.04.2016.

При цьому, суд враховує, що згідно висновку експертизи від 26.04.2018 №7449/18-54/7450/18-53 вказана експертиза проведена у даній справі та у справі №810/3937/17. Отже, в рамках розподілу судових витрат по даній справі позивачу необхідно відшкодувати половину коштів, сплачених за проведення експертизи.

Таким чином, оскільки даний позов сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, підлягає задоволенню повністю, позивачу підлягають поверненню за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень судові витрати в загальній сумі 5013,98 грн, в тому числі судовий збір - 2954,78 грн та витрати на проведення експертизи - 2059,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246, 255 КАС України,

вирішив:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕПІЦЕНТР К» задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 30.10.2017 № та №.

Стягнути з Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕПІЦЕНТР К» судові витрати в загальній сумі 5013,98 грн (п'ять тисяч тринадцять гривень дев'яносто вісім копійок).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕПІЦЕНТР К» (місцезнаходження юридичної особи: 02139, місто Київ, вулиця Братиславська, будинок 11; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 32490244).

Відповідач - Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби (місцезнаходження юридичної особи: 04119, місто Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 11-г, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 39440996).

Повний текст рішення складено 12.11.2018.

Суддя О.М. Чудак