Справа № 826/9310/18
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2018-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/9310/18 Головуючий у І інстанції - Аблов Є.В.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Ісаєнко Ю.А., Лічевецького І.О.,

при секретарі: Андрієнко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, згідно з ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" в особі уповноваженої особи на здійснення ліквідації Шевченко А.М. до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання неправомірними дій, скасування постанови,-

В С Т А Н О В И Л А:

Публічне акціонерне товариства "Родовід Банк" в особі уповноваженої особи на здійснення ліквідації Шевченко А.М. звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому просило визнати протиправними дії Відповідача по винесенню постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 31.05.2018 року ВП № 43319635; скасувати постанову від 31.05.2018 року ВП № 43319635 про повернення виконавчого документа стягувачу.

В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач зазначив, що дії Відповідача щодо прийняття оскаржуваної постанови є протиправними, оскільки Відповідачем не було повідомлено Позивача про те, що 19.04.2018 року треті електронні торги з реалізації предмета іпотеки, а саме: земельної ділянки загальною площею 0,2500 га, Кадастровий номер НОМЕР_3, що знаходиться за адресою: Київська область, Макарівський район, Колонщинська сільська рада, за початковою ціною 141 050,00 грн. не відбулися, майно не реалізовано та не пропонував Позивачу вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 вересня 2018 року адміністративний позов задоволено частково.

Скасовано постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадова Івана Сергійовича (, адреса: 01001, Київ, вул.Городецького, 13) у виконавчому провадженні ВП № 43319635 від 31.05.2018 року про повернення виконавчого документа стягувачу. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову та ухвали нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В апеляційній скарзі Відповідач не погоджується з рішенням суду першої інстанції, та посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Зокрема, Відповідач зазначає, що посилання Позивача на порушення державним виконавцем вимог частини 6 статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» є хибним, оскільки не стосується майна яке перебуває в іпотеці.

Позивачем відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки учасники справи у судове засідання не з'явились.

За приписами ч. 7 ст. 287 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у десятиденний строк після закінчення строку на апеляційне оскарження з повідомленням учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, на виконані у Відділі примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебувало виконавче провадження № 43319635 з примусового виконання виконавчого напису № 568, виданого 01.07.2009 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лакустою С.І. про звернення стягнення на нерухоме майно, яким є земельна ділянка загальною площею 0,2500 га, Кадастровий номер НОМЕР_3., що знаходиться за адресою: Київська область, Макарівський район, Колонщинська сільська рада, що належить ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1) на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 21.12.2007 НОМЕР_4, виданого на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 18.10.2007 № 2886 та зареєстрованого Управлінням земельних ресурсів у Макарівському районі в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності за № 45.

Земельна ділянка на підставі договору іпотеки передана в іпотеку AT «РОДОВІД БАНК», у забезпечення зобов'язань ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2).

З пояснень Позивача вбачається, що останні 02 травня 2018 року з офіційного Інтернет ресурсу ДП «СЕТАМ» дізнався, що 19 квітня 2018 року проводились треті електронні торги з реалізації вищезазначеного майна (лот № 270600).

Торги не відбулися, початкова ціна на третіх електронних торгах на майно становила 141 050,00 грн.

05 травня 2018 року Позивач звернувся з листом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України із заявою, що бажає придбати предмет іпотеки, а саме: земельну ділянку загальною площею 0,2500 га, Кадастровий номер НОМЕР_3, що знаходиться за адресою: Київська обл., Макарівський район, Колонщинська сільська рада, за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна.

Банк просив виконавчу службу вжити всіх необхідних дій з метою найшвидшого оформлення протоколів і актів про реалізацію предметів іпотеки у порядку, встановленому статтею 47 Закону України «Про іпотеку» та статті 61 Закону України «Про виконавче провадження».

07 червня 2018 року Позивач отримав від Відповідача постанову від 31 травня 2018 про повернення виконавчого документа стягувачу, що підтверджується вхідним номером банку № 4770.

Підставою для ухвалення спірної постанови слугувало те, що банк подав заяву про залишення за собою нереалізованого майна поза строками визначеними статтею 49 Закону України «Про іпотеку».

Не погоджуючись з діями Відповідача щодо прийняття спірної постанови та самою постановою про повернення виконавчого документа стягувачу, Позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи часткового адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту складання та направлення стягувачу повідомлення про проведення електронних торгів та відсутній акт щодо відмови стягувача залишити за собою майно боржника, не реалізоване під час виконання рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що у Відповідача були відсутні правові підстави для повернення виконавчого документа стягувачу на підставі статті 49 Закону України "Про виконавче провадження" та винесення постанови від 31 травня 2018 року ВП № 43319635 про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обґрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, за приписами статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII (далі - Закону № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень в силу частини 1 статті 5 Закону № 1404-VIII покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з частинами 1, 2 статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

При цьому, згідно частини 1 статті 13 Закону № 1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Тобто, мова йде про сукупність дій, які у межах виконавчого провадження вчиняють уповноважені законодавством органи та посадові особи (державні виконавці).

У той же час, відповідно до пункту 7 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Судом першої інстанції встановлено, що предметом розгляду у даній справі є повернення виконавчого документа заявнику, тобто окрема дія державного виконавця, оформлена відповідною постановою.

Відтак, до вчинення окремої виконавчої дії, яка оформлена, зокрема, постановою про повернення виконавчого документу застосуванню підлягає Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIIІ, в редакції чинній на час її здійснення.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, а згідно частини першої статі 2 цього ж Кодексу завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Таким чином, постанова державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про повернення виконавчого документа стягувачу від 31.05.2018 року ВП № 43319635 відповідає вимогам до рішення суб'єктів владних повноважень, встановленим частиною 3 статті 2 КАС України, прийнята в межах повноважень та у спосіб, визначений законом, відтак Відповідач вчиняв дії у відповідності до вимог Закону № 1404-VIIІ.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог Позивача про визнання протиправною дії Відповідача по винесенню постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 31.05.2018 року ВП № 43319635.

Щодо позовної вимоги Позивача про скасування постанови від 31.05.2018 року ВП № 43319635 про повернення виконавчого документа стягувачу, колегія суддів зазначає таке.

Так, стаття 37 Закону №1404-VIII передбачає підстави для повернення виконавчого документа стягувачу, зокрема пункт 3 частини першої вказаної статті передбачає повернення виконавчого документа стягувачу у разі якщо стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення.

Частина 6 статті 61 Закону №1404-VIII передбачає, що у разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду.

Як вбачається з матеріалів справи на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебувало виконавче провадження № 43319635 з примусового виконання виконавчого напису № 568 виданого 01.07.2009 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу про звернення стягнення на нерухоме майно, яким є земельна ділянка, загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер НОМЕР_3, що знаходиться за адресою: Київська область, Макарівський район, Колонщинська сільська рада, що належить на праві власності ОСОБА_5. Зазначена земельна ділянка, на підставі договору іпотеки, передана в іпотеку публічному акціонерному товариству «Родовід Банк», в забезпечення зобов'язань ОСОБА_6. За рахунок коштів, отриманих від реалізації земельної ділянки, загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер НОМЕР_3, що знаходиться за адресою: Київська область, Макарівський район, Колонщинська сільська рада, пропоную задовольнити вимоги публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», у розмірі: -кредит в сумі, еквівалентній 1 400 000,00 доларам США; відсотки в сумі, еквівалентній 157 036,53 доларам США; -пеня в сумі, еквівалентній 240 699,98 доларам США.

Загальна сума заборгованості: еквівалентна 1 797 736,51 доларам США, що згідно з курсом НБУ становить 13 717 268,89 грн. З метою відшкодування кредитору внесеної за вчинення виконавчого напису плати пропоную стягнути з боржника 1 700,00 грн.

16 травня 2014 року державним виконавцем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 43319635 та надано боржнику строк для самостійного виконання вимог виконавчого документа.

У строк, наданий для самостійного виконання, вимоги виконавчого документа боржником не виконано, борг не погашено.

08 червня 2015 року Відповідачем винесено постанову про арешт земельної ділянки, загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер НОМЕР_3, що знаходиться за адресою: Київська область, Макарівський район, Колонщинська сільська рада, що належить боржнику та оголошено заборону на його відчудження.

З метою вчинення виконавчих дій з виконання даного виконавчого документа, 20 липня 2017 року державним виконавцем складено постанову про опис та арешт майна боржника, якою описано: земельну ділянка, загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер НОМЕР_3, що знаходиться за адресою: Київська область, Макарівський район, Колонщинська сільська рада.

З метою встановлення вартості описаного майна, 31 серпня 2017 року державним виконавцем призначено суб'єкта оціночної діяльності ТОВ «Українська експертна група».

Згідно з звітом про оцінку майна, вартість земельної ділянки, загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер НОМЕР_3, що знаходиться за адресою: Київська область, Макарівський район, Колонщинська сільська рада склала 201 500,00 грн. 10 листопада 2017 року на адресу сторін виконавчого провадження спрямоване відповідне повідомлення про оцінку арештованого майна.

05 грудня 2017 року на адресу державного підприємства «СЕТАМ» спрямовано заявку на реалізацію вищевказаної земельної ділянки.

Відповідно до листа державного підприємства «СЕТАМ» від 27 грудня 2017 № 12618/18-18-17 направленого на адресу державного виконавця та сторін виконавчого провадження, електронні торги з реалізації земельної ділянки, загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер НОМЕР_3, що знаходиться за адресою: Київська область, Макарівський район, Колонщинська сільська рада призначені на 19 січня 2018 року.

Згідно з протоколом № 312032 проведення електронних торгів від 19 січня 2018 року торги з реалізації вищевказаної земельної ділянки не відбулися у зв'язку із відсутністю допущених учасників торгів.

Відповідно до листа державного підприємства «СЕТАМ» від 07 лютого 2018 року № 1250/18-18-18 направленого на адресу державного виконавця та сторін виконавчого провадження, електронні торги з реалізації земельної ділянки, загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер НОМЕР_3, що знаходиться за адресою: Київська область, Макарівський район, Колонщинська сільська рада призначені на 05 березня 2018 року.

Згідно з протоколом № 319548 проведення електронних торгів від 05 березня 2018 року торги з реалізації вищевказаної земельної ділянки не відбулися у зв'язку із відсутністю допущених учасників торгів.

Відповідно до листа державного підприємства «СЕТАМ» від 21 березня 2018 року № 2548/18-18-18 направленого на адресу державного виконавця та сторін виконавчого провадження, електронні торги з реалізації земельної ділянки, загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер НОМЕР_3, що знаходиться за адресою: Київська область, Макарівський район, Колонщинй сільська рада призначені на 19 квітня 2018 року.

Згідно з протоколом № 327435 проведення електронних торгів від 19 квітня 2018 року торги з реалізації вищевказаної земельної ділянки не відбулися у зв'язку із відсутністю допущених учасників торгів.

Згідно з частиною 7 статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо стягувач протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. За відсутності у боржника іншого майна, на яке може бути звернуто стягнення, виконавчий документ повертається стягувачу без виконання.

Відповідно до норм зазначених у пункту 8 статті 61 «Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов'язаний протягом 10 робочих днів з дня надходження від виконавця відповідного повідомлення внесене на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або рахунок приватного виконавця різницю між початковою вартістю та нереалізованого майна суму коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо початкова нереалізованого майна та сума коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо початкова вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом.

Згідно зі статтею 49 Закону України «Про іпотеку», якщо протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. У цьому випадку придбання предмета іпотеки іпотекодержателем оформлюється протоколом і актом про реалізацію предмета іпотеки у порядку, встановленому ст. 47 цього Закону, а нотаріус на підставі такого акта видає свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися.

З огляду на те, що торги щодо продажу зазначеного майна не відбулися, стягувач (Позивач у справі) відповідно до умов частини першої статті 49 Закону України «Про іпотеку» виявив бажання придбати предмети іпотеки, а саме земельної ділянки загальною площею 0,2500 га, Кадастровий номер НОМЕР_3, що знаходиться за адресою: Київська обл., Макарівський район, Колонщинська сільська рада, за початковою ціною 141 050,00 грн. за початковою ціною, шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна.

В обґрунтування своєї правової позиції щодо правомірності спірної постанови, Відповідач посилається на листи від 27 грудня 2017 року № 12618/18-18/17, від 07 лютого 2018 року № 1250/18-18-18 та від 21 березня 2018 року №2548/18-18-18, якими ТОВ "СЕТАМ" повідомляло Позивача щодо реалізації предмету іпотеки, шляхом проведення електронних торгів.

Між тим, матеріали справи не містять доказів отримання Позивачем зазначених листів.

З огляду на відсутність у матеріалах справи, належного повідомлення Позивача про проведення торгів, Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадим І.С. передчасно винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки Позивач звернувся до Відповідача протягом трьох днів від дати коли дізнався, що торги не відбулися та не прострочив термін щодо звернення до виконавчої служби про залишення за собою не реалізованого майна.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що у Відповідача були відсутні правові підстави для повернення виконавчого документа стягувачу на підставі статті 49 Закону України "Про виконавче провадження" та винесення постанови від 31 травня 2018 року ВП № 43319635 про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи Відповідача, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 242, 243, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 вересня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Ю.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький