Справа № 640/19163/18
Суддя: Чудних С.О.
Дата ухвалення: 2018-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

12 листопада 2018 р. № 640/19163/18

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Чудних С.О., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Київського районного суду м. Харкова про визнання дій та бездіяльності судді протиправними, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

16 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Харкова за позовом, в якому просив:

- визнати бездіяльність та дії судді Київського районного суду м. Харкова Єфіменко Н.В. протизаконними, протиправними, такими, що порушують законні конституційні права, що передбачені відповідними нормами законодавства України, Закону України "Про звернення громадян";

- зобов'язати Київський районний суд м. Харкова компенсувати ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 8000000,00 грн.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 17.10.2018 адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київського районного суду м. Харкова про визнання дій та бездіяльності судді протиправними, стягнення моральної шкоди - передано на розгляд Харківському окружному адміністративному суду.

09 листопада 2018 року дана справа надійшла до Харківського окружного адміністративного суду.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спорах між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб'єкту законом; 6) спорах щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; 9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов'язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; 10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; 11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, пов'язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю; 12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень"; 13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

Відповідно до частини 5 статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншими порушеннями прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Слід зауважити, що Європейський суд з прав людини у декількох своїх рішеннях ("Coeme та інші проти Бельгії", "Gurov проти Молдови", "Олександр Волков проти України") наголосив, що поняття "суд, встановлений законом", стосується не тільки юридичного підґрунтя самого по собі існування "суду", але також і дотримання судом спеціальних норм, які регулюють його юрисдикцію, підсудність, повноваження судді (належний склад суду).

Відтак, умовою належного розгляду судової справи є дотримання підсудності суду, встановленої законом.

Відповідно до положень Конституції України (ст. 127, 129), а також норм процесуальних кодексів, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач оскаржує дії судді при прийнятті ухвали по справі 640/18122/18, відповідно до якої відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 у кримінальному провадженні № 0004672 від 01.12.2017.

Проте, відповідно до норм процесуального законодавства України, судові рішення суддів і дії, а також бездіяльність суддів з питань відправлення правосуддя, пов'язані з підготовкою та розгляду справ у судових інстанціях, виконання судових рішень, підлягають оскарженню в апеляційному або касаційному порядку, а не шляхом звернення їх у суд, оскільки, окреме оскарження таких дій до суду порушило би принципи незалежності суддів і заборону втручання в їх діяльність при відправленні правосуддя.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 23.05.2001 № 6-рп/2001, процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення питань підвідомчості судам спорів, порушення і відкриття справ, підготовки їх до розгляду, судовий розгляд справ у першій інстанції, в касаційному і наглядовому порядку та прийняття по них судових рішень належить до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене та те, що предметом розгляду даної справи є дії судді при прийнятті відповідної ухвали по справі 640/18122/18, суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Київського районного суду м. Харкова про визнання дій та бездіяльності судді протиправними, стягнення моральної шкоди.

Керуючись ст. ст. 5, 17, 170, 243, 248, 256, 293, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Київського районного суду м. Харкова про визнання дій та бездіяльності судді протиправними, стягнення моральної шкоди.

Роз'яснити позивачу, що повторне звернення до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття рішення судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О.Чудних