Справа № 826/6180/17
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 листопада 2018 року № 826/6180/17

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., при секретарі судового засідання Кириллові М.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління ДФС у м. Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

позивач - ОСОБА_1 (паспорт оглянуто у судовому засіданні),

представник позивача - ОСОБА_2 (довіреність від 05.01.2017),

представник відповідача - Гайдай Віталій Миколайович (довіреність від 13.06.2017 № 128/26-15-10-02-17),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення від 14.03.2017 №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем під час проведення перевірки не було в повній мірі досліджено обставини, які мають значення для встановлення факту порушення позивачем приписів Податкового кодексу України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.05.2017 відкрито провадження в адміністративній справі, зобов'язано відповідача надати письмові заперечення проти позову та всі матеріали, що були або мали бути взяті до уваги при прийнятті рішення, вчиненні дії, допущенні бездіяльності, з приводу яких подано позов.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.05.2017 закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні.

У судовому засіданні 23.11.2017 представником відповідача подано заперечення проти позову, з яких вбачається, що відповідач не погоджується із заявленими позовними вимогами, оскільки позивач станом на винесення акту перевірки подав декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік до контролюючого органу без врахування доходу у вигляді анулювання кредитної заборгованості.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.11.2017 судом відмовлено у задоволенні клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись положеннями частини четвертої статті 122 чинного станом на дату розгляду справи Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив завершити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

У період з 31.10.2016 по 04.11.2016 75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.4 п.78.1 ст.78, ст.79 Податкового кодексу України та відповідно до наказу від 25.10.2016 №522-П посадовою особою ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову невиїзну перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2013 по 31.12.2015 фізичної особи ОСОБА_1, за результатами проведення якої складено акт перевірки від 08.11.2016 №-06/НОМЕР_1.

В акті перевірки зафіксовано, що з метою перевірки інформації про отримання спадщини гр. ОСОБА_1 у ІІ кварталі 2014 року на суму 70633,19 грн. ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві направлено лист від 06.09.2016 №12858/Б/26-51-13-06 Приватному нотаріусу Бабенко В.В. Листом від 12.09.2016 №28167/Б Приватним нотаріусом Бабенко В.В. підтверджує інформацію про отримання доходу у вигляді спадщини з ознакою « 114» та сплати податку на доходи з фізичних осіб за 2014 рік у сумі 3531,66 грн. Також з метою перевірки інформації про списання безнадійного боргу ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві направлено лист від 20.05.2016 №4898/10/26-51-13-04-17 ПАТ «Укрсоцбанк» про підтвердження даних. Листом від 23.06.2016 №11.1-186/79-782 ПАТ «Укрсоцбанк» підтверджує інформацію про суму нарахованого та виплаченого доходу з ознакою доходу « 126» у вигляді анулювання кредитної заборгованості позивачу та надано копії підтверджуючих документів щодо анулювання такої заборгованості. У відомостях ДРФО ДФС України про суми виплачених доходів та утриманих з них податків (ф. 1-ДФ) за 2014-2015 роки у позивача зазначено, що у ІІІ кварталі 2014 6241,17 грн. та в ІV кварталі 26,10 грн. нарахованого та виплаченого доходу за ознакою « 126» - додаткове благо без визначення суми сплаченого податку. Позивач декларацію про майновий стан і доходи за 2013, 2014 роки не подавав. Станом на 08.11.2016 позивач декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік подав без врахування доходу, отриманого у вигляді анулювання кредиторської заборгованості.

Перевіркою встановлено порушення позивачем:

- пп.49.18.5 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України - не подано податкові декларації про майновий стан та доходи за 2013-2014 роки. За виявлене порушення передбачено застосування штрафних санкцій;

- п.176.1 ст.176, пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, ст.36 Податкового кодексу України - не задекларовано дохід, отриманий платником податків як додаткове благо від ПАТ «Укрсоцбанк» в сумі 6241,17 грн. у ІІІ квартал 2014 року, не сплачено до бюджету ПДФО у сумі 936,18 грн. та у сумі 11616116,10 грн. у ІV кварталі 2015 року, не сплачено до бюджету ПДФО у сумі 2322614,22 грн. Відповідно до вимог Податкового кодексу України за виявлене правопорушення передбачено застосування штрафних санкцій;

- п.п.168.1.1 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України - не нараховано, не утримано та не перераховано військовий збір за 2015 рік у розмірі 174241,75 грн. Відповідно до вимог Податкового кодексу України за виявлене правопорушення передбачено застосування штрафних санкцій.

На підставі акту перевірки ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_1 винесено 22.12.2016 наступні податкові повідомлення-рішення:

- №, яким позивачу в порушення вимог пп.168.1.1 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов'язання з ПДФО на 217802,19 грн., у тому числі за основним платежем - 174241,75 грн. та за штрафними санкціями - 43560,44 грн.;

- №, яким позивачу в порушення вимог п.п.49.18.4 п.49.18 ст.49, п.176.1 ст.176, п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164, ст.36 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов'язання з ПДФО на 2904608,00 грн., у тому числі за основним платежем - 2323550,40 грн. та за штрафними санкціями - 581057,60 грн.

Не погоджуючись з винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивачем до ДФС України подано скаргу, за наслідком розгляду якої рішенням від 26.04.2017 №5791/К/99-99-11-02-01-14 залишено без змін податкове повідомлення-рішення від 14.03.2017 №, а скаргу позивача - без задоволення.

З тексту вказаного рішення вбачається, що за результатами перевірки ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві винесено до позивача податкове повідомлення-рішення від 22.12.2016 №. Під час розгляду скарги ГУ ДФС у м. Києві встановлено, що вказане податкове повідомлення-рішення складено не за встановленою формою, чим порушено вимоги Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків. Зазначене порушення підлягає виправленню, однак не спростовує донарахованої суми податку та застосованих штрафних санкцій. Рішенням ГУ ДФС у м. Києві від 10.03.2017 №1690/К/26-15-10-02-16 скасовано податкове повідомлення-рішення від 22.12.2016 №.

На підставі рішення ГУ ДФС у м. Києві від 10.03.2017 №1690/К/26-15-10-02-16 та акта перевірки від 08.11.2016 №-06/НОМЕР_1 сформовано і винесено нове податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 14.03.2017 № про збільшення суми грошового зобов'язання по військовому збору у сумі основного платежу 174241,75 грн. та штрафних санкцій - 43560,44 грн.

Не погоджуючись з винесеним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернулася з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про те, що права та інтереси за захистом яких позивач звернувся до суду були порушені з огляду на наступне.

Законом України від 28 грудня 2014 року №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набрав чинності 01 січня 2015 року, внесено зміни до пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, у відповідності до яких тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу. Платники збору зобов'язані забезпечувати виконання податкових зобов'язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

Згідно з пп.163.1.1 та 163.1.2 п.163.1 ст.163 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Відповідно до абз.2 п.164.1 ст.164 Податкового кодексу України загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Підпунктом 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

За правилами пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу).

Відповідно до пп.14.1.47 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, встановлений підпунктом 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України є вичерпним.

Відповідно до пп. «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов'язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов'язаний виконати всі обов'язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов'язань» №321-VIII від 09.04.2015, положення якого набрали чинності 07.05.2015, підрозділ 1 розділу XX «Перехідні положення» доповнено пунктом 8, у відповідності з яким не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов'язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.

Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися, починаючи з 1 січня 2015 року.

Отже, з метою оподаткування доходи, отримані платником податку у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, та суми прощеної (анульованої) кредитором у розмірі різниці, розрахованої відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, слід розглядати окремо.

За змістом наведених положень у разі якщо кредитором (банком) здійснено анулювання (прощення) основної суми боргу (кредиту), а не суми у розмірі різниці, розрахованої кредитором відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, то з метою оподаткування сума такого анульованого боргу вважається додатковим благом і включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу у відповідності до пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку.

У відповідності до положень ч.9 ст.80 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неподання суб'єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з'ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Суд зазначає, що ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.05.2017 зобов'язано відповідача надати всі матеріали, що були або мали бути взяті до уваги при прийнятті рішення, вчиненні дії, допущенні бездіяльності, з приводу яких подано позов.

Оскільки станом на дату винесення рішення у даній справі відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження обставин, викладених у запереченнях проти позову, суд розглядає справу за наявними в ній доказами.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

Відповідачем під час розгляду справи не надано жодних доказів на підтвердження викладеної у запереченнях позиції, зокрема, не надано жодних доказів того, що анульована позивачу сума боргу є основною сумою заборгованості за кредитом (тілом кредиту), основна сума боргу (кредиту) платника податку прощена (анульована) кредитором за його самостійним рішенням та є доходом такого платника. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що ПАТ «Укрсоцбанк» належним чином повідомило позивача - боржника про анулювання (прощеного) боргу (рекомендованим листом з повідомленням про вручення, шляхом укладення відповідного договору, шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто) та про включення суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем під час проведення перевірки не було в повній мірі досліджено обставини, які мають значення для встановлення факту порушення позивачем приписів Податкового кодексу України та правильність визначення позивачеві відповідної суми податкового зобов'язання, а тому суд вважає, що висновки, викладені в акті перевірки, щодо нарахування позивачу військового збору є необґрунтованими.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про неправомірність винесення відповідачем податкового повідомлення-рішення від 14.03.2017 № та, як наслідок, наявності підстав для його скасування.

Згідно з частиною першою ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою ст.19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2, 19, 77, 241, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (02140, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління ДФС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 14.03.2017 № .

3. Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) на користь ОСОБА_1 (02140, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 178 (дві тисячі сто сімдесят вісім) гривень 04 коп.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.П. Огурцов