Справа № 807/234/18
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2018-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/237/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Онишкевича Т.В., Кухтея Р.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року прийняте суддею Маєцька Н.Д. в м. Ужгороді о 11 годині 30 хвилин у справі № 807/234/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виноградівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) звернулася з адміністративним позовом до Виноградівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі - відповідач, Виноградівське ОУПФ), в якому просить:

- визнати неправомірними дії по нарахуванню трудового стажу позивача;

- зобов'язати відповідача усунути допущені порушення прав позивача шляхом перерахування пенсії із врахуванням стажу з 12.09.2003 року по 09.03.2004 року;

- повернути невиплачені позивачу кошти із нарахуванням компенсації втрати доходів відповідно до ч. 2 ст. 46 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Закон 1058-IV).

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Суд виходив з того, що відсутні підстави для зарахування до страхового стажу період отримання матеріальної допомоги по безробіттю з 12.09.2003 по 09.03.2004 роки.

Законодавець чітко розмежовує поняття допомога по безробіттю, а відтак остання для врахування до стажу відповідно до п. «а» ч. 3 ст. 56 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» не передбачена.

Крім того, відповідно до Закону 1058-IV та Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до вказаного Закону, позивачем надано заява, яка не відповідає формі про перерахунок пенсії, визначеної Додатком № 2 до Порядку.

Не погодившись із даним судовим рішенням, стороною позивача подано апеляційну скаргу, де вказується на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги покликання маються на те, що жоден з доводів позивача не враховано, суд безпідставно ігнорує ст. 21 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та безпідставно відхилив ст. 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», порядок підтвердження страхового стажу.

У зазначеному Законі допомога по безробіттю узагальнена і не розмежовується.

Подано клопотання по доручення доказів, надано листи з Закарпатського обласного центру зайнятості в особі Виноградівської районної філії.

Стороною відповідача по справі скеровано відзив на апеляційну скаргу де зазначається, що згідно з записів трудової книжки позивачка у період з 06.11.2002 по 02.08.2003 роки отримувала допомогу по безробіттю, що було включено до страхового стажу. Після припинення допомоги з 12.09.2003 по 09.03.2004 роки було розпочато виплату матеріальної допомоги по безробіттю, зарахування якої до страхового стажу законодавством не передбачено.

Згідно ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю апеляційний суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, судом встановлено, що згідно розрахунку стажу позивача за № 805009 вбачається, що період отримання допомоги по безробіттю з 06 листопада 2002 року по 02 серпня 2003 року включений до страхового стажу.

07 березня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Виноградівського ОУПФ із заявою про зарахування їй до стажу періоду отримання матеріальної допомоги по безробіттю з 12 вересня 2003 року по 09 березня 2004 року.

16 березня 2018 року Виноградівським ОУПФ листом № 17/Ч-99-01 позивачу повідомлено про відсутність підстав для зарахування до страхового стажу періоду отримання матеріальної допомоги по безробіттю з 12 вересня 2003 по 09 березня 2004 року.

Статтею 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

При цьому, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом (до 01.01.2004), зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що до стажу роботи зараховується також період одержання допомоги по безробіттю. Зарахування до стажу періоду отримання матеріальної допомоги не передбачено.

Тож, підстави для зарахування до страхового стажу періоду отримання матеріальної допомоги до 01.01.2004 відсутні.

Статтею 24 Закону 1058 передбачено, що період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Частиною 1 статті 31 Закону України «Про зайнятість населення», що діяла на час призначення особі матеріальної допомоги, було передбачено виплату матеріальної допомоги по безробіттю за умови, що середньомісячний сукупний доход на члена сім'ї не перевищує встановленого законодавством неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Таку матеріальну допомогу виплачували після закінчення строку виплати допомоги по безробіттю.

Врахування до страхового стажу періоду, коли особа отримувала матеріальну допомогу, яка призначалася відповідно до частини 1 статті 31 Закону України «Про зайнятість населення», Законом 1058, не передбачено.

З урахуванням вищезазначеного, підстави для зарахування до страхового стажу періоду отримання особою вказаної матеріальної допомоги як до 01.01.2004 так і після зазначеної дати відсутні.

Відтак, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що позивач отримувала два різних види соціальних виплат (допомога по безробіттю та матеріальна допомога по безробіттю), одна з яких передбачена законодавцем до включення до страхового стажу, а інша - ні.

Крім того, суд апеляційної інстанції не може залишити поза увагою той факт, що підставою для прийняття рішення про перерахунок пенсії є відповідна заява особи, яка звертається за перерахунком пенсії, та додані до неї документи, визначені Порядком подання документів.

Дані правовідносини врегульовані Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління ПФУ від 25.11.2005 року №22-1.

Із матеріалів справи, вбачається, що подана позивачем заява не відповідає формі про перерахунок пенсії, визначеної додатком 2 до Порядку подання документів.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 308, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року у справі № 807/234/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Р. В. Кухтей
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення виготовлено 12.11.2018 року.