Справа № 1540/4423/18
Суддя: Корой С. М.
Дата ухвалення: 2018-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/4423/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Корой С.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ТОВ "Ярмарок-ринок "Київський" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

30.08.2018 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ТОВ "Ярмарок-ринок "Київський" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 24.05.2018 року.

Підстава звернення до суду - позивач вважає, що суб'єкт владних повноважень протиправно прийняв оскаржуване рішення.

Ухвалою суду від 04.09.2018 року позов залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позову.

06.09.2018 року позивач усунув недоліки визначені ухвалою суду.

Ухвалою суду від 12 вересня 2018 року судом прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі.

Судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 23.04.2018 року на підставі наказу Головного управління ДФС в Одеській області від 13 квітня 2018 року № 2625 «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «Ярмарок-ринок «Київський» було проведено фактичну перевірку ТОВ «Ярмарок-ринок «Київський». За результатами перевірки складено акт (довідку) про результати фактичної перевірки від 27.04.2018 року № 356/15/51/РРО/36344341, яким зафіксовано, крім іншого, таке порушення: встановлено несвоєчасне оприбуткування готівкових коштів у касовій книзі підприємства на загальну суму - 31610,00 грн., а саме: готівкові кошти за 03.10.2017 року оприбутковані 03.09.2017 року на загальну суму - 17005,00 грн.; готівкові кошти за 25.12.2017 року оприбутковані у касовій книзі 24.12.2017 року на загальну суму - 14605,00 грн. На підставі акту перевірки було прийнято податкове повідомлення-рішення від 24.05.2018 року № на загальну суму 158 050,00 грн., яка визначена як штрафні (фінансові) санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій. Нормативними підставами для прийняття вказаного вище податкового повідомлення-рішення, як зазначено в останньому, стали: п.2.6 гл.2 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого Постановою правління Національного банку України від 15.12.2004 р. №637 із змінами та доповненнями, п.п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України та абз.3 п.1 Указу Президента України від 12.06.1995 року №436/95.

Позивач зазначає, що не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, ТОВ «Ярмарок-ринок «Київський» звернулося до Державної фіскальної служби України зі скаргою на податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС України в Одеській області № від 24.05.2018 року. Однак рішенням Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги від 08.08.2018 року №25974/6/99-11-03-01-25, скаргу ТОВ «Ярмарок-ринок «Київський» було залишено без задоволення, без наведення належних обгрунтувань такої відмови.

Також позивач зазначає, що ТОВ «Ярмарок-ринок «Київський» 18 квітня 2018 року зверталося до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДФС в Одеській області від 13 квітня 2018 року № 2625 «Про проведення фактичної перевірки ГОВ «Ярмарок-ринок «Київський», на підставі якого було проведено перевірку, результатом якої стало прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. Рішенням суду від 12 червня 2018 року, яке набрало законної сили, вказаний адміністративний позов ТОВ «Ярмарок-ринок «Київський» було задоволено в повному обсязі.

Отже, на даний час наказ Головного управління ДФС в Одеській області від 13 квітня 2018 року № 2625, на підставі якого було здійснено 23 квітня 2018 року перевіряючими ГУ ДФС в Одеській області фактичну перевірку підприємства позивача, є протиправним та скасованим, а наслідком скасування наказу є те, що податкові повідомлення-рішення, прийняті за результатами такої перевірки, є протиправними та підлягають скасуванню в силу незаконності податкової перевірки та відсутності правових наслідків такої.

Враховуючи вищевказане, позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 24.05.2018 року.

03.10.2018 року (вх. № 29343/18) від Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області до суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач зазначає, що 23.03.2018 року до Головного управління ДФС в Одеській області надійшла заява про порушення податкового законодавства, направлена Начальнику Головного управління ДФС в Одеській області від Громадської організації «Антикорупційний рух півдня» з проханням розглянути відповідне звернення та забезпечити проведення перевірки додержання податкового законодавства ТОВ «Ярмарок-ринок «Київський». Перевіркою встановлені, зокрема, факти не оприбуткування у день надходження готівкових коштів у касовій книзі підприємства на загальну суму 31 610 грн., а саме: готівкові кошти у сумі 17005 грн., отримані платником податків 03.10.2017, оприбутковані у касовій книзі 03.09.2017 року; готівкові кошти у сумі 14605 грн., отримані, платником податків 25.12.2017, оприбутковані у касовій книзі 24.12.2017 року. За розглядом акта перевірки ГУ ДФС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення від 24.05.2018 року № , згідно з яким до ТОВ «Ярмарок-Ринок Київський» застосовані штрафні санкції на суму 158050 грн.- за неоприбуткування готівкових коштів у касовій книзі.

Відтак винесене податкове повідомлення - рішення ГУ ДФС в Одеській області № від 24.05.2018 року є повністю обґрунтованим та прийнятим на підставі діючого законодавства.

Таким чином, відповідач позов не визнає, не погоджується з доводами позивача та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

11.10.2018 року (за вх. № 30340/18) до суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої позивач зазначає, що відзив на позовну заяву є необґрунтованим та не містить жодних доказів, які б спростовували доводи позивача в позовній заяві.

На підставі ст. 262 КАС України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позов і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, суд дійшов висновку, що адміністративний позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що на підставі наказу ГУ ДФС в Одеській області від 13.04.2018 року № 2625 відповідачем проведено фактичну перевірку ТОВ «Ярмарок-ринок «Київський», за результатами якої складено акт від 27.04.2018 року № 356/15/51/РРО/36344341 (а.с.15-18), яким встановлено порушення, а саме: не оприбуткування у день надходження готівкових коштів у касовій книзі підприємства на загальну суму 31 610 грн.

За розглядом акта перевірки ГУ ДФС України в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 24.05.2018 року (а.с.14), згідно з яким до ТОВ «Ярмарок-ринок «Київський» застосовані штрафні санкції на суму 158 050 грн. (31 610 грн. х 5) - за не оприбуткування готівкових коштів у касовій книзі.

Не погодившись з наказом ГУ ДФС в Одеській області від 13.04.2018 року № 2625 про проведення фактичної перевірки ТОВ «Ярмарок-ринок «Київський», позивач оскаржив вказаний наказ в судовому порядку.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2018 року у справі № 815/1780/18 позов ТОВ «Ярмарок-ринок «Київський» задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДФС в Одеській області №2625 від 13 квітня 2018 року «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «Ярмарок-ринок «Київський». Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2018 року у справі № 815/1780/18 набрало законної сили 13.08.2018 року.

Так, згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом.

Як зазначено у п. 86.1 ст. 86 Податкового кодексу України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Таким чином, положеннями п. 86.8 ст. 86 Податкового кодексу України передбачено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Отже, здійснення перевірки є необхідною передумовою для винесення податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами, тому за відсутності проведеної перевірки як юридичного факту у контролюючого органу відсутня компетенція на винесення податкового повідомлення-рішення.

Суд зазначає, що нормами Податкового кодексу України встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. Невиконання цих вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, у постановах від 16 лютого 2016 року (справа №826/12651/14), від 27 січня 2015 року (справа №21-425а14) та у постанові Верховного Суду від 17 березня 2018 року (справа №1570/7146/12).

Оскільки підставою для проведення перевірки, наслідком якої стало прийняття відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № від 24.05.2018 року, був наказ відповідача від 13.04.2018 року № 2625, який визнаний протиправним та скасований рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2018 року у справі № 815/1780/18, яке набрало законної сили.

Враховуючи вищевикладені обставини суд вважає, що визнання протиправним наказу № 2625 про проведення фактичної перевірки ТОВ «Ярмарок-ринок «Київський», проведеної відповідачем, є безумовною підставою для визнання протиправним та скасування, прийнятого за результатами такої перевірки податкового повідомлення-рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного суду від 22.08.2018 року у справі № 812/1283/17.

Відтак, з урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень має на увазі, що рішення має бути прийняте з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У Рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У Рішенні від 27 вересня 2010 року по справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» зазначено, що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду справи відповідач не довів належними і допустимими доказами те, що позивачем були порушені приписи законодавства України.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

При цьому суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, в рішенні від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» (заяви №23759/03 та №37943/06), де Суд зазначив, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним.

Як також наголосив Європейський суд з прав людини в рішення від 26.06.2014 у справі «Суханов та Ільченко проти України» (заяви №68385/10 та №71378/10), перша і найбільш важлива вимога статті 1 Першого Протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання органів влади у право мирно володіти своїм майном має бути законним і переслідувати законну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання має бути пропорційним переслідуваній меті. Іншими словами, має бути досягнуто «справедливого співвідношення» між інтересами суспільства і вимогами щодо захисту прав людини.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2370,75 грн. (а.с. 4) згідно платіжного доручення № 438 від 30.08.2018 року. Враховуючи зазначене, судові витрати у розмірі 2370,75 грн. мають бути стягнуті з відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ТОВ "Ярмарок-ринок "Київський" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області області № від 24.05.2018 року.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ТОВ "Ярмарок-ринок "Київський" сплачений судовий збір у розмірі 2370,75 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до П'ятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ТОВ "Ярмарок-ринок "Київський" (вул. Академіка Глушка, 14/7, м. Одеса, 65113, код ЄДРПОУ - 36344341)

Відповідач: Головне управління Державної фіскальної служби України в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м.Одеса, Одеська область,65044, код ЄДРПОУ - 39398646)

Суддя Корой С.М.

.