Справа № 2040/7790/18
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2018-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

12 листопада 2018 р. № 2040/7790/18

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Мельников Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Дмитра Анатолійовича про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Харківської області - Бабенко Дмитра Анатолійовича від 05.09.2018 року ВП №56638418 про стягнення з боржника основної винагороди.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21 серпня 2018 року, по справі № 623/4233/15-ц, яка набрала чинності 05.09.2018 року, було задоволено клопотання позивача та визнано виконавчий лист, виданий на підставі рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 04.05.2018 року справа № 623/4233/15-ц таким, що не підлягає виконанню та було зупинено виконання за виконавчим листом № 623/4233/15-ц. Про вказані обставини було повідомлено відповідача, у якого на виконанні знаходився даний виконавчий лист. Однак, відповідачем було прийнято постанову від 05.09.2018 року, по виконавчому провадженню № 56638418, про стягнення з боржника основної винагороди замість закриття виконавчого провадження на підставі ухвали суду від 21.08.2018 року із посиланням на положення ст.3, ч. 3 ст.40, ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження». На думку позивача, вказана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 10.10.2018 року відкрито спрощене провадження у справі за вищевказаним позовом та призначено справу до судового розгляду.

Відповідачем через канцелярію суду подано відзив на позов, в якому останній проти заявленого позову заперечував та зазначив, що 05.09.2018 року від стягувача за виконавчим листом було подано заяву про повернення виконавчого документа на підставі п.1 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», а отже після повернення виконавчого документа стягувачу відповідачем відповідно до положень ч.3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» правомірно винесено оскаржувану у даній справі постанову.

Представник позивача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Відповідач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень частини 4 статті 229 КАС України.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне.

Постановою приватного виконавця Бабенка Д.А. від 19.06.2018 року відкрито виконавче провадження № 56638418 з примусового виконання виконавчого листа №623/4233/15-ц, виданого 14.06.2018 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області, про стягнення з ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1) на користь ПП «Золота Нива 1» (СДРПОУ 33897138) прямих збитків в розмірі 44416,67 грн. та неодержаного доходу в розмірі 629423,83 грн. (вартість незібраного врожаю соняшника 2015 року) та сплаченого судового збору у сумі 10659,36 грн., а всього 684499,86 грн.

Як встановлено судом з наданого відповідачем відзиву на позов та наявних у справі доказів, при виконанні зазначеного виконавчого провадження були здійснені заходи щодо розшуку рухомого та нерухомого майна боржника, арешту цього майна, оголошено у розшук автотранспортні засоби, що належать боржнику, перевірено наявність рахунків боржника у банківських установах, перевірено наявність регулярних джерел прибутку.

Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21 серпня 2018 року, по справі №623/4233/15-ц, яка набрала чинності 05.09.2018 року, було задоволено клопотання позивача та визнано виконавчий лист, виданий на підставі рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 04.05.2018 року у справі № 623/4233/15-ц, таким, що не підлягає виконанню та було зупинено виконання за виконавчим листом №623/4233/15-ц, який було видано 14.06.2018 р. Ізюмським міськрайонним судом Харківської області, про стягнення з ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_2, на користь Приватного підприємства "Золота Нива 1", місцезнаходження якого: 64333, Харківська область, Ізюмський район, село Забавне, вулиця Харківська, будинок 1-В. на п/р 0375 в ПАТ «Діамантбанк», МФО 320854, , прямі збитки в розмірі 44416,67 грн. (витрати на незавершене сільськогосподарське виробництво) та неодержаний дохід в розмірі 629423,83 грн. (вартість незібраного врожаю соняшника 2015 року), та сплачений судовий збір у сумі 10659,36 грн., а всього 684499,86 грн.

Як вказано позивачем у позові про дану ухвалу було повідомлено приватного виконавця виконавчого округу Харківської області - Бабенко Дмитра Анатолійовича, у якого на виконанні знаходився даний виконавчий лист.

Також, судовим розглядом справи встановлено, що ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 04.09.2018 року, по справі № 623/4233/15-ц прийнято відмову Приватного підприємства «Золота Нива 1» від позову до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди та рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 04.05.2018 року визнано нечинним, провадження у справі за позовом Приватного підприємства «Золота Нива 1» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди закрито.

При цьому, як свідчать матеріали справи 05.09.2018 року від стягувача - ПП «Золота нива 1» до відповідача надійшла заява про повернення виконавчого документа на підставі пункту 1 частини 1 статі 37 Закону України «Про виконавче провадження», за результатом розгляду якої відповідачем було прийнято постанову від 05.09.2018 року у виконавчому провадженні №56638418 про повернення виконавчого документа стягувану.

Також судом встановлено, що відповідачем 05.09.2018 року прийнято постанову у виконавчому провадженні № 56638418 про стягнення з боржника основної винагороди у сумі - 68449,98 грн. із посиланням на положення ст. 3, ч.3 ст.40, ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження».

Вказану постанову позивачем було отримано 29.09.2018 року.

З матеріалів справи вбачається, що позивач з даним позовом звернувся до суду 19.09.2018 року, а також подав до суду клопотання про поновлення строку на звернення до суду.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду: 1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; 2) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

З врахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що в даному випадку позивачем дотримано строку звернення до суду з даним позовом.

Позивачем в адміністративному позові вказано, що відповідачем в день набрання законної сили ухвалою Ізюмського міськрайонною судуХарківської області від 21 серпня 2018 року, по справі №623/4233/15-ц, яка набрала чинності 05.09.2018 року та якою було визнано виконавчий лист, виданий на підставі рішення Ізюмського міськрайонного судуХарківської області від 04.05.2018 року справа №623/4233/15-ц таким, що не підлягає виконанню, замість закриття виконавчого провадження та повернення виконавчого документа на підставі ухвали суду, було закрито виконавче провадження за заявою стягувача та винесено оскаржувану постанову від 05.09.2018 року про стягнення з боржника основної винагороди, без врахування обставин прийняття ухвалою Апеляційною суду Харківської області від 04.09.2018 року по справі № 623/4233/15-ц відмови Приватного підприємства «Золота Нива 1» від позову до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної школи та рішення.

З приводу заявлених позивачем позовних вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до положень ч.1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення, зокрема, на підставі таких виконавчих документів виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Згідно із положеннями статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження зобов'язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов'язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження. Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Відповідно до положень п.1 ч.1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Згідно з частинами 3-5 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. На письмову вимогу стягувача виконавцем надається звіт про використання авансового внеску. Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до частини 3 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 37 цього Закону якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини 3 статті 45 Закону України «Про виконавче провадження» основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Як встановлено судовим розглядом справи ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21 серпня 2018 року по справі № 623/4233/15-ц, яка набрала чинності 05.09.2018 року, було задоволено клопотання позивача та визнано виконавчий лист, виданий на підставі рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 04.05.2018 року у справі № 623/4233/15-ц, таким, що не підлягає виконанню та було зупинено виконання за виконавчим листом №623/4233/15-ц, який було видано 14.06.2018 р. Ізюмським міськрайонним судом Харківської області.

З наявної в матеріалах справи копії виконавчого провадження №56638414 встановлено, що на адресу відповідача Ізюмським міськрайонним судом Харківської області було направлено до відповідача лист від 18.07.2018 року із повідомленням про обставини надходження апеляційної скарги на рішення від 04.05.2018 року та подальше направлення цивільної справи №623/4233/15-ц до апеляційного суду із вимогою негайно повернути виконавчий лист до суду без виконання.

Листом від 07.08.2018 року відповідачем було повідомлено суд про відсутність підстав для повернення виконавчого листа без виконання.

Також Ізюмським міськрайонним судом Харківської області було направлено до відповідача лист від 21.08.2018 року з повідомленням про обставини прийняття ухвали 21 серпня 2018 року по справі № 623/4233/15-ц про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Під час судового розгляду справи відповідачем у наданих усних поясненнях було вказано, що ухвала Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21 серпня 2018 року по справі №623/4233/15-ц, яка були отримана відповідачем 28.08.2018 року, направлена йому вказаним судом була такою, що не набрала законної сили, а отже у відповідача були відсутні підстави для повернення виконавчого листа.

При цьому, як свідчать матеріали справи ухвала Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21 серпня 2018 року по справі №623/4233/15-ц про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню із відміткою про набрання законної сили 05.09.2018 року надійшла до відповідача 11.09.2018 року разом із листом Ізюмського міськрайонного суду Харківської області.

Суд зазначає, що положеннями ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).

Про зупинення виконавчого провадження виконавець виносить постанову не пізніше наступного робочого дня з дня отримання судового рішення.

При цьому, порядок та підстави закінчення виконавчого провадження визначено положеннями ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до положень якої виконавче провадження підлягає закінченню у разі: 1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення; 5) скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 10) у разі повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ.

При цьому, відповідно до ч.2 вказаної статті постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Як передбачено положеннями ч.3 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншою органу (посадовій особі), який його видав.

Враховуючи вищевикладені обставини справи та повідомлені сторонами доводи суд зазначає, що фактично станом на день прийняття відповідачем оскаржуваної у даній справі постанови останній не володів інформацією стосовно набрання законної сили ухвалою суду про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, однак був обізнаний про обставини існування такого судового рішення та обставини надходження апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, про що повідомлявся листами Ізюмського міськрайонного суду Харківської області.

Крім того, суд зазначає, що як встановлено судовим розглядом справи ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 04.09.2018 року по справі № 623/4233/15-ц прийнято відмову Приватного підприємства «Золота Нива 1» від позову до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди та рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 04.05.2018 року визнано нечинним, провадження у справі за позовом Приватного підприємства «Золота Нива 1» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди закрито.

Суд, враховуючи доводи відповідача стосовно того, що відповідачу не було відомо про прийняття апеляційним судом відмови Приватного підприємства «Золота Нива-1» від позову, зазначає, що прийняття відповідачем оскаржуваної у даній справі постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 05.09.2018 року у виконавчому провадженні №56638418 було здійснено відповідачем без врахування усіх обставин справи, а з огляду на визнання рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 04.05.2018 року у справі № 623/4233/15-ц нечинним та закриття провадження у вказаній справі з огляду на відмову позивача від позову, є порушенням прав позивача, оскільки є покладенням на останнього тягаря по сплаті основної винагороди приватного виконавця у розмірі 68449,98 грн. за фактичної відсутності судового рішення, яким би було покладено на позивача будь-які обов'язки та зобов'язання.

Суд зазначає, що відповідно до положень ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що відповідачем не надано достатніх доказів, які б свідчили про правомірність видання оскаржуваної у даній справі постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 287, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_2) до приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Дмитра Анатолійовича (61001, АДРЕСА_1) про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Харківської області - Бабенко Дмитра Анатолійовича від 05.09.2018 року ВП №56638418 про стягнення з боржника основної винагороди.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, код - НОМЕР_1) сплачену суму судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Дмитра Анатолійовича (61001, АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ - НОМЕР_2).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення в порядку письмового провадження виготовлено 13 листопада 2018 року.

Суддя Мельников Р.В.