Справа № 826/9805/18
Суддя: Патратій О.В.
Дата ухвалення: 2018-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 листопада 2018 року № 826/9805/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Патратій О.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнати відмову протиправною та зобов'язати вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (надалі - відповідач), в якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просить:

- визнати протиправною бездіяльність про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 на підставі ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. № 1788-ХІІ;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати ОСОБА_1 6 років 10 місяців 23 дн. до пільгового стажу за Списком № 1 у період його роботи з 01.01.2005р. по 19.12.2017р. на посаді заступника голови правління із соціальних питань - начальника управління реконструкції та будівництва ВАТ «Київметробуд»;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 на підставі ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. № 1788-ХІІ, починаючи з 20.02.2018р.;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань.

В обґрунтування наведених вимог позивач посилається на протиправну відмову відповідача у призначенні йому пільгової пенсії. Зокрема, як зазначає позивач, на час звернення за призначенням пільгової пенсії (20.02.2018р.) він досяг 56-річного віку, має загальний стаж роботи більше 39 років, у тому числі стаж на роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці, який складає 6 років 10 місяців 23 дні, тому позивач набув права на призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з 20.02.2018 р. відповідно до ст. ст. 13, ст. 83 Закону № 1788-VIII.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечив, посилаючись на те, що посада начальника управління не передбачена в розділі І підрозділі 2 Постанови КМУ № 461 від 24.06.2016 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах»

Дослідивши матеріали справи, Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено, що відповідно до посвідчення Управління УПФ № НОМЕР_2 ОСОБА_1 з 03.09.2002р. отримує пенсію по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи як інвалід 3 групи.

20.02.2018р. ОСОБА_1 звернувся до Управління ПФУ в м. Києві із заявою щодо призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р. № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788-ХІІ).

Листом-відповіддю № 21714/06 від 25.04.2018р. ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пільгової пенсії у зв'язку з відсутністю документів, які підтверджують пільговий стаж позивача, та приналежність посади, яку займав позивач, до посад і професій, які дають право на пенсію за Списком № 1 відповідно до Закону № 1788-ХІІ. Також позивачу було повідомлено, що при розгляді поданих документів виникли розбіжності, а саме, відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 був призначений на посаду заступника голови правління із соціальних питань - начальником управління реконструкції та будівництва з 01.01.2005р. по 19.12.2017р., а відповідно до уточнюючої довідки від 01.02.2018р. № 18 виданої ВАТ «Київметробуд» ОСОБА_1 працював з 01.01.2005р. на посаді начальника управління.

Не погоджуючись з такими діями позивач і звернувся з даним позовом.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно п.3 Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005 року, із змінами, затвердженими наказом Міністерством праці та соціальної політики України від 09.07.2009 року № 261, при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки №1 та №2, чинні в період роботи особи. Зазначені Списки були затверджені постановами: Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. № 1173; Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 р. № 10 ; КМУ від 11.03.1994р. № 162; КМУ від 16.01.2003р. № 36.

Відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком № 1 виробництв, посад і професій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів і за результатами атестації робочих місць - чоловіки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, передбаченого ст. 12 цього Закону, на 1 рік за кожен повний рік такої роботи.

Таким чином, підставою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є, насамперед, наявність професії чи посади в зазначених списках, та виконання робіт в умовах, передбачених відповідним Списком, протягом повного робочого дня.

Згідно з вимогами ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або записів у ній, відповідно до п.1 якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У випадку відсутності трудової книжки і відповідного запису у ній, стаж враховується на підставі інших документів, виданих за місцем роботи чи архівними установами.

Згідно з п. 20 зазначеного Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано; періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29 липня 1993 року № 58, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110, згідно до п. 2.14 якої у графі 3 розділу «Відомості про роботу» у графі 3 пишеться: Прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво, із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у «Класифікаторі професій». Якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Тобто, за приписами наведеної норми уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати лише в разі, коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

Відповідно до статті 62 вищезазначеного Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_3 (а.с. 20-24), позивач з 01.01.2005р. зарахований на посаду заступника голови правління із соціальних питань - начальником управління реконструкції та будівництва ВАТ «Київметробуд». Звільнений з посади 19.12.2017р.

Відповідно до Довідки про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 01.02.2018р. №18 (а.с. 25-26), виданої управлінням реконструкції а будівництва ПАТ «Київметробуд», ОСОБА_1 у період з 01.01.2005р. по 19.12.2017р. працював на посаді заступника голови правління із соціальних питань - начальника управління реконструкції та будівництва ВАТ «Київметробуд». У вказаній Довідці також зазначено, що у вказаний період ОСОБА_1 виконував технічне керівництво будівництвом об'єктів метрополітену, проводив роботи щодо створення безпечних умов праці, забезпечував підготовку технічної документації, здійснював контроль за додержанням проектної, конструкторської і технологічної дисципліни, де працював повний робочий день на підземних умовах, або не менше половини встановленої норми тривалості робочого часу.

Дана довідка також містить інформацію про атестацію в 2005, 2010 та 2015 роках робочого місця Начальника управління, підстава Постанова КМ України від 16.01.2003р. № 36 та від 24.06.2016р. № 461.

Відповідно до п.3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005р. № 383, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.12.2005р. за № 1451/11731, зазначено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинні на період роботи особи.

В період роботи ОСОБА_1 з 01.01.2005р. по 03.08.2016р. діяла Постанова КМ України № 36 від 16.01.2003р., якою було затверджено Список N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Дана Постанова втратила чинність 03.08.2016р. згідно з Постановою КМ України від 24 червня 2016 року N 461.

Відповідно до розділу І Постанови КМ України № 36 від 16.01.2003р. до Списку № 1 відносились: «Підземні роботи на будівництві, реконструкції, технічному переозброєнні і капітальному ремонті гірничих виробок, метрополітенів, підземних каналів, тунелів та інших підземних споруд - начальники управлінь, їх заступники з виробництва, підземного будівництва».

В період роботи ОСОБА_1 з 03.08.2016р. по 19.12.2017р. Список № 1 визначався Постановою КМ України від 24 червня 2016 року N 461, відповідно до п.2 розділу 1 до Списку № 1 відносились: «Підземні роботи на будівництві, реконструкції, технічному переозброєнні і капітальному ремонті гірничих виробок, метрополітенів, підземних каналів, тунелів та інших підземних споруд - працівники, зайняті на будівництві, реконструкції, технічному переозброєнні і капітальному ремонті гірничих виробок, метрополітенів, підземних каналів, тунелів та інших підземних споруд».

Отже посада «начальника управління реконструкції та будівництва» відносилась до Списку № 1 за Постановою КМ України № 36 від 16.01.2003р. та за Постановою КМ України від 24 червня 2016 року N 461.

Наведені обставини також підтверджуються наявними в матеріалах справи Довідкою № 8 від 06.06.2018р., Особовими картками ОСОБА_1, Картою умов праці, Фотографією робочого дня, Наказами № 51/2 від 26.04.2005р., № 15 від 17.06.2010р., № 18/1 від 25.06.2010р., № 32 від 08.12.2015р., № 1 від 01.03.2016р. Управління реконструкції та будівництва ВАТ «Київметробуд» про проведення атестації робочих місць за умовами праці та доданими переліками, Висновком Департаменту соціальної політики № 051/2972-015 від 23.11.2013р. якості проведення атестації робочих місць.

Щодо незарахування до пільгового стажу періоду роботи позивача з 03.08.2016р. по 19.12.2017р. у ВАТ «Київметробуд, оскільки Список № 1, затверджений Постановою КМ України від 24 червня 2016 року N 461, не передбачав посаду начальника управління суд зазначає наступне.

Розділ І Списку № 1, у редакції постанови КМ України N 461, визначає Гірничі роботи, як видобування корисних копалин. Геологорозвідувальні роботи. Будівництво, реконструкція, технічне переозброєння і капітальний ремонт шахт, рудників, копалень, метрополітенів, підземних каналів, тунелів та інших підземних споруд. Підрозділ 2 вказаного розділу до вказаної категорії відносить працівників, зайнятих на будівництві, реконструкції, технічному переозброєнні і капітальному ремонті гірничих виробок, метрополітенів, підземних каналів, тунелів та інших підземних споруд.

Попередній Список № 1 , у редакції постанови КМ України № 36 від 16.01.2003р., також містив Розділ I «Гірничі роботи, як видобування корисних копалин. Геологорозвідувальні роботи. Будівництво, реконструкція, технічне переозброєння і капітальний ремонт шахт, рудників, копалень, метрополітенів, підземних каналів, тунелів та інших підземних споруд. Вказаний розділ містив підрозділ 2, яким до вказаного розділу відносились підземні роботи на будівництві, реконструкції, технічному переозброєнні і капітальному ремонті гірничих виробок, метрополітенів, підземних каналів, тунелів та інших підземних споруд.

При цьому, на відміну від Списку № 1 у редакції постанови КМ України N 461, Список № 1 у редакції постанови КМ України № 36 містить перелік посад, які давали право на пенсію за віком на пільгових умовах. Підпунктом 1.2б вказаного переліку була передбачена посада начальника управління, його заступників з виробництва, підземного будівництва.

Список № 1 у редакції постанови КМ України N 461 не містить деталізації конкретних професій і посад, зайняття яких на будівництві, реконструкції, технічному переозброєнні і капітальному ремонті гірничих виробок, метрополітенів, підземних каналів, тунелів та інших підземних споруд дає право на пільгову пенсію.

Із аналізу наведених вище положень слідує, що пенсія за віком на пільгових умовах призначається, зокрема, працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1, які працювали, на будівництві, реконструкції, технічному переозброєнні і капітальному ремонті гірничих виробок, метрополітенів, підземних каналів, тунелів та інших підземних споруд.

Отже, у даному випадку законодавець пов'язує право працівників на призначення пільгової пенсії за Списком № 1 із умовами праці - повний робочий день на підземних роботах на гірничих виробках, метрополітенах, підземних каналах, тунелях та інших підземних спорудах та характером робіт - будівництво, реконструкція, технічне переозброєнні і капітальний ремонт.

Як встановлено судом, та підтверджується , зокрема, Довідкою ПАТ «Київметробуд» про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 01.02.2018р. №18 (а.с. 25-26), ОСОБА_1 у період з 01.01.2005р. по 19.12.2017р. працював на посаді начальника управління реконструкції та будівництва та виконував технічне керівництво будівництвом об'єктів метрополітену, проводив роботи щодо створення безпечних умов праці, забезпечував підготовку технічної документації, здійснював контроль за додержанням проектної, конструкторської і технологічної дисципліни, де працював повний робочий день на підземних умовах, або не менше половини встановленої норми тривалості робочого часу.

Таким чином, суд вважає, що наявні всі підстави для підтвердження позивачу пільгового стажу за період його роботи з 01 січня 2005 року по 19 грудня 2017 року на ПАТ «Київметробуд» та перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1, а відтак і для задоволення адміністративного позову, оскільки позивач мав на момент звернення за перерахунком пенсії загальний стаж роботи більше 39 років, у тому числі стаж на роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці, який складає 6 років 10 місяців 23 дні, що відповідає умовам п. "а" ч. 1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Таким чином позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог про стягнення моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн., суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до частини другої статті 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Отже, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Згідно роз'яснень, які містяться в постанові Пленуму ВС України № 4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (п.3 постанови).

Проте, позивачем не зазначено, в чому саме виразились його моральні страждання, не доведено причинного зв'язку між стражданнями позивача та діями відповідача, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір моральної шкоди, не надано відповідних доказів.

Вирішуючи питання щодо стягнення компенсації за завдану моральну шкоду суд вважає, що мова йде про справедливе та розумне відшкодування, а не про покарання відповідача за його неправомірні дії, що не відповідає принципам та завданням Кодексу адміністративного судочинства України.

Оскільки під час розгляду справи позивачем не представлено належних доказів заподіяння йому неправомірними та винними діями відповідача шкоди, що є необхідною умовою відшкодування моральної шкоди, тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Разом з цим, констатацію фактів допущених протиправних дій суб'єкта владних повноважень у розглядуваних правовідносинах належить вважати достатньою сатисфакцією позивачу в розглядуваній ситуації.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов'язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Статтею 132 КАС України визначено види судових витрат. Так, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Судом встановлено, що позивачу надавалася правнича допомога Адвокатським бюро Івана Хомича на підтвердження чого позивачем надано ордер на надання правової допомоги серія КВ № 412106 від 06.06.2018р. та попередній розрахунок на професійну правничу допомогу від 21.06.2018р. на загальну суму 12 000,00 грн.

Стаття 134 КАС України визначає витрати на професійну правничу допомогу.

Так, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як зазначалось вище, відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із складністю справи та ціною позову.

Тобто, суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов'язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

Відповідно до ч.6 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п'ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподіл між сторонами.

У відзиві на позовну заяву представником відповідача було подано клопотання про зменшення розміру судових витрат.

Отже, суд приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000,00 грн. є неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг) та ціною позову, відтак, суд вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, приходить до висновку про зменшення розміру таких витрат до 2 500,00 грн., що буде за даних обставин справи справедливим і співмірним відшкодуванням таких витрат саме в зазначеному розмірі.

Судові витрати у справі зі сплати судового збору відсутні.

Керуючись статтями 52, 77, 139, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 на підставі ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. № 1788-ХІІ.

3. Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) зарахувати ОСОБА_1 (03115, АДРЕСА_1; адреса для листування: 03186, АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1) 6 років 10 місяців 23 днів до пільгового стажу за Списком № 1 у період його роботи з 01.01.2005р. по 19.12.2017р. на посаді заступника голови правління із соціальних питань - начальника управління реконструкції та будівництва ВАТ «Київметробуд».

4. Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) призначити та виплачувати ОСОБА_1 (03115, АДРЕСА_1; адреса для листування: 03186, АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1) пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 на підставі ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. № 1788-ХІІ, починаючи з 20.02.2018р.

5. У задоволені решти позовних вимог відмовити.

6. Стягнути на користь ОСОБА_1 (03115, АДРЕСА_1; адреса для листування: 03186, АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 2 500,00 грн. (дві тисячі п'ятсот) гривень 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя О.В. Патратій