Справа № 813/3873/17
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2018-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/496/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Онишкевича Т.В., Обрізка І.М.

за участю секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 липня 2018 року, ухвалене суддею Москаль Р.М., 17:25:47 год., м. Львів, дата складання повного тексту рішення 27 липня 2018 року, у справі за позовом Головного управління ДФС у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілтон Люкс» про застосування арешту коштів на рахунках платника податків,-

В С Т А Н О В И В:

27.10.2017 року позивач - Головне управління ДФС у Львівській області звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілтон Люкс», в якому просить застосувати арешт коштів на рахунках відповідача, відкритих у банківських установах.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18 липня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що контролюючий орган порушив порядок проведення документальної виїзної перевірки, оскільки ревізор до початку перевірки не пред'явив директору ТзОВ «Мілтон Люкс» направлення на проведення перевірки та службового посвідчення. При цьому суд звертає увагу, що позивач не надав суду акт, який би засвідчував факт відмови директора ТзОВ «Мілтон Люкс» від підписання направлення. За таких обставин суд першої інстанції вважає правомірним не допуск посадової особи контролюючого органу до проведення документальної виїзної позапланової перевірки ТзОВ «Мілтон Люкс».

Крім того, суд першої інстанції зазначає, що в даній справі позивач не надав доказів того, що у відповідача є податковий борг, а також відсутнє майно або його балансова вартість майна менша суми податкового боргу або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, вважаючи його прийнятим без врахування фактичних обставин справи, положень чинного законодавства, з порушенням норм матеріального права, Головне управління ДФС у Львівській області оскаржило його, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 липня 2018 року та прийняти нову постанову, якою повністю задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що згідно акту складеного посадовими особами контролюючого органу від 18.10.2018 № 522/13-01-14-02 відповідач відмовився від допуску до проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення, необхідних для проведення перевірки документів не надав. Таким чином, контролюючим органом, у разі не допуску платником податків до проведення перевірки, може бути прийнято рішення про арешт майна платника податків.

Апелянт вказує на те, що на підставі пп. 16.1.5, 16.1.7 п. 16.1 ст. 16, пп.20.1.2 п. 20.1 ст.20, пп.73.3 ст. 73, пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України та наказу ГУ ДФС у Львівській області від 18.10.2017 №4773 видано направлення від 18.10.2017 року №7978 щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Мілтон Люкс» з питань проведення взаємовідносин із контрагентами зазначеними в наказі № 4773. Проте, директором підприємства Пальчук О.Ф. 18.10.2017 відмовлено посадовим особам контролюючого органу від допуску до проведення позапланової перевірки, у зв'язку із відсутністю підстав передбачених підпунктом. 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України.

Апелянт стверджує, що згідно акту від 18.10.2017 № 522/13-01-14-02 ТзОВ «Мілтон Люкс» відмовило в допуску інспекторів контролюючого органу до проведення документальної перевірки, при цьому обґрунтованих підстав відмови не надано.

Вважає, що оскільки посадовими особами податкового органу повністю дотримано вимог, передбачених статтею 81 ПК України, відповідач, в порушення абзацу шостого пункту 81.1 статті 81 ПК України, відмовився від проведення фактичної перевірки без поважних причин та не допустив посадових осіб контролюючого органу до проведення такої перевірки.

Апелянт зазначає, що складення акту про відмову від підпису в направлені на перевірку, зважаючи на приписи абзацу 8 пункту 81.1 статті 81 ПК України, зумовлює початок проведення перевірки. Однак, посадовими особами ТзОВ «Мілтон Люкс» було відмовлено у допуску контролюючого органу до проведення перевірки, про що складено відповідний акт, на виконання вимог абзацу першого пункту 81.2 статті 81 ПК України.

Звертає увагу, що акт від 18.10.2017 року № 522/13-01-14-02 вручено під підпис директору ТзОВ «Мілтон Люкс», однак жодних письмових пояснень стосовно відсутності направлень на проведення перевірки чи непред'явлення службових посвідчень не надано.

Крім того, апелянт вважає помилковим є застосування судом першої інстанції до спірних відносин норм 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України, оскільки такі регулюються положеннями ст. 94 України.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що Головне управління ДФС у Львівській області направило ТОВ «Мілтон Люкс» запити про надання інформації та їх документальне підтвердження по податкових зобов'язаннях щодо взаємовідносин ТОВ «Мілтон Люкс» з ТзОВ «Край-транс» за грудень 2016 року та лютий 2017 року.

Оскільки контролюючий орган дійшов висновку про те, що платник податків на ці запити ТОВ «Мілтон Люкс» не надав належної відповіді, 18.10.2017 ГУ ДФС у Львівській області відповідно до пп.16.1.5, пп.16.1.7 п.16.1 ст.16, пп.20.1.20 п.20.1 ст.20, пп.73.3 ст.73, пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України прийняло наказ № 4773 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Мілтон Люкс» з питань проведення взаємовідносин із ТОВ «Край транс» (код 37132642), ТОВ «Меркурій торг» (код 40526353), що містяться у податкових деклараціях з ПДВ за період січень-березень 2017. Відповідно до цього наказу документальна позапланова виїзна перевірка повинна розпочатися з 18.10.2017, тривалістю 5 робочих днів.

18.10.2017 посадова особа податкового органу для проведення перевірки здійснила вихід за податковою адресою ТОВ «Мілтон Люкс»: м. Львів, вул. Кульпарківська, буд. 93А з метою вручення наказу від 18.10.2017 № 4773 та пред'явлення направлення на проведення перевірки від 18.10.2017 № 7978.

Директор «Мілтон Люкс» Пальчук О.Ф. ознайомилася з цим наказом, отримала його копію та не допустила працівника контролюючого органу до проведення перевірки, оскільки не погодилась із правомірністю винесення наказу, про що розписалась на примірнику наказу та зазначила про намір оскаржити цей наказ.

Також встановлено, що ревізор не надала керівнику направлення на перевірку та службового посвідчення, що не заперечується позивачем.

18.10.2018 інспектор склала акт № 522/13-01-14-02/40631077 про недопуск до проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «Мілтон Люкс». Примірник цього акта 18.10.2017 отримав директор ТОВ «Мілтон Люкс», про що розписалася в акті.

У зв'язку з відмовою платника податків у допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення документальної позапланової виїзної перевірки, начальник управління аудиту ГУ ДФС у Львівській області звернувся до начальника ГУ ДФС у Львівській області із зверненням застосувати умовний адміністративний арешт майна ТОВ «Мілтон Люкс» () № 203/7/13-01-14-01-14 від 23.10.2017.

Начальник ГУ ДФС у Львівській області 24.10.2017 о 17:30 год прийняв рішення № 18327/10/13-01-14-02-15 про застосування умовного адміністративного арешту майна ТОВ «Мілтон Люкс» (), що перебуває за адресою: місто Львів, вул. Кульпарківська, буд. 93А. Копію цього рішення отримав директор «Мілтон Люкс» Пальчук О.Ф. о 17:45, про що розписалася на рішенні.

Також, із матеріалів справи видно, що ТзОВ «Мілтон Люкс» в свою чергу звернулося до суду з позовом про скасування наказу № 4773 від 18.10.2017 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Мілтон Люкс» як незаконного. Рішенням Львівського окружного суду № 813/3894/17 від 12.04.2018, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.07.2018, відмовлено в задоволенні позову ТОВ «Мілтон Люкс» до ГУ ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування цього наказу.

Пунктом 75.1 ст.75 Податкового кодексу України ПК України (далі - ПК України) визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка (абзаци 4, 5 пункту підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України).

Порядок проведення документальних позапланових перевірок регламентовано статтею 78 ПК України.

Згідно з підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності підстав - отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Згідно вимог пункту 78.4 статті 78 ПК України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Пунктом 42.2 ст.42 ПК України визначено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику

Відповідно до абз.1 п.81.1 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Згідно з п.81.1 ст.81 ПК України непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Отже, перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій податковим органом як суб'єктом владних повноважень, який зобов'язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України. Лише дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема, документальних позапланових виїзних, може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.

Встановлено, що 18.10.2017 посадова особа податкового органу для проведення перевірки здійснила вихід за податковою адресою ТОВ «Мілтон Люкс»: м. Львів, вул. Кульпарківська, буд. 93А з метою вручення наказу від 18.10.2017 № 4773 та пред'явлення направлення на проведення перевірки від 18.10.2017 № 7978. Директор «Мілтон Люкс» Пальчук О.Ф. ознайомилася з цим наказом, отримала його копію та не допустила працівника контролюючого органу до проведення перевірки. Також встановлено, що ревізор не надала керівнику направлення на перевірку та службового посвідчення, що не заперечується позивачем.

Апеляційний суд зазначає, що пунктом 94.1 статті 94 ПК України встановлено, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

У пункті 94.2 вказаної статті передбачено обставини, за наявності яких може бути застосовано адміністративний арешт майна.

Зокрема, відповідно до підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України, арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Згідно з пунктом 94.4 статті 94 ПК України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Так, арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду (пп. 94.6.2 п.94.6 ст.94 ПК України).

Відповідно до підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

За змістом наведених правових норм законодавець передбачив два види арешту майна залежно від підстав та порядку його застосування:

- арешт на кошти та інші цінності платника податків, що перебувають у банку, який застосовується за рішенням суду як спосіб забезпечення погашення податкового боргу, підставою для застосування якого є відсутність або недостатність у платника податків майна для погашення податкового боргу;

- адміністративний арешт майна, в тому числі коштів на банківському рахунку, як спосіб забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом (не виключно обов'язку сплатити податкове зобов'язання), який застосовується за адміністративним або судовим рішенням (залежно від виду майна).

При цьому, право у контролюючого органу для звернення до суду з вимогою про застосування арешту коштів на рахунку платника податків виникає, якщо: 1) у платника податків наявний податковий борг; 2) у платника податків відсутнє майно для погашення цього податкового боргу та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Однак, як вірно встановив суд першої інстанції, доказів наявності у ТзОВ «Мілтон Люкс» податкового боргу та відсутності майна для погашення цього податкового боргу позивачем не надано, у зв'язку з чим відсутні підстави для застосування адміністративного арешту коштів на рахунках відповідача.

Апелянтом не було надано доказів на підтвердження вимог апеляційної скарги.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятого рішення не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч.3 ст.243, ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 липня 2018 року у справі №813/3873/17 за позовом Головного управління ДФС у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілтон Люкс» про застосування арешту коштів на рахунках платника податків - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Я. С. Попко
судді Т. В. Онишкевич
І. М. Обрізко
Повне судове рішення складено 14.11.2018р.