Справа № 522/14187/18
Суддя: Чернявська Л. М.
Дата ухвалення: 2018-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/1292/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Чернявської Л.М.

При секретарі судового засідання Ткаченко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення EAB № 534486 від 13 серпня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду 14.08.2018 року з позовом до ОСОБА_2 патрульної поліції в Одеській області і просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення EAB № 534486 від 13 серпня 2018 року інспектора поліції УПП в м. Одесі ДПП ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020 гривень.

Позивач мотивує позовом тим, що 13.08.2018 року він залишив свій автомобіль Volvo S80 номерний знак CHM080 біля будівлі «Новий Привіз» з метою забрати звідти свого клієнта, який є інвалідом, однак повернувшись за 15 хвилин до автомобіля, позивач не знайшов його на стояночному майданчику. Згодом, зателефонувавши на номер «102», позивачеві стало відомо, що його автомобіль евакуйовано на спецмайданчик через зупинку і стоянку в місці, позначеному д.р. 1.30, що суттєво перешкоджало іншим учасникам дорожнього руху, а позивача постановою у справі про адміністративне правопорушення EAB № 534486 від 13 серпня 2018 року інспектора поліції УПП в м. Одесі ДПП ОСОБА_3 притягнуто до відповідальності за порушення вимог ч.5 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення в розмірі 1020 грн. Позивач вважає, що дії поліцейського не відповідають вимогам ст. 280 КУпАП, а зміст постанови вимогам ст. 256 КУпАП, а тому вищезазначена постанова є незаконною і має бути скасована.

Провадження по справі відкрито 15 серпня 2018 року.

16 жовтня 2018 року представником ОСОБА_2 патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції подано відзив на позов, в якому представник відповідача зазначає, що не визнає позов ОСОБА_1 повністю та просить відмовити у його задоволенні, посилаючись на надуманість та необґрунтованість вимог позивача, а саме на те, що позивач 13.08.2018 року біля будівля «Новий Привіз» здійснив зупинку та стоянку на стояночному місці, позначеному дорожньою розміткою 1.30., а саме на якому дозволено зупинку чи стоянку лише транспортним засобам, якими керують водії з інвалідністю. Оскільки на автомобілі позивача, знак, що передбачений п. 30.3 (г) ПДР був відсутній, у інспектора поліції виникла необхідність перевірити наявність у водія автомобіля Volvo S80 номерний знак CHM080 права займати вказане стояночне місце, передбачене для транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять пасажирів з інвалідністю. В зв?язку з тим, що розшукати водія вказаного автомобіля інспектору поліції не вдалося, на підставі ст. 265-2КУпАП та п. 2 Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобі на спеціальних майданчиках і стоянках, затвердженого Постановою КМУ №1102 від 17.12.2008 року, транспортний засіб позивача було тимчасово затримано та доставлено на спеціальний майданчик (стоянку). За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, відносно позивача було винесено оскаржувану постанову.

18 жовтня 2018 року представником позивача надано відповідь на відзив в якому зазначив, що позивач рухаючись по вул. Пантелеймонівській в м.Одесі не бачив будь яких знаків або табличок які б без сумніву говорили, що на даному кварталі існують законно оформлені місця виділені спеціально для інвалідів, а тому ним не було допущено будь-яких порушень правил дорожнього руху при паркуванні. А дорожня розмітка не відповідала формі та знакам.

В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_4 позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав, пояснивши, що дорожні позначення на стояночному майданчику біля будівлі «Новий Привіз» вчинені невідомими особами, а не відповідальною особою Комунальне підприємство СМЕП «Компанія по благоустрою доріг» у м. Одесі, а тому підстав вважати зображення на асфальті, яке не відповідає встановленим вимогам та вчинене за відсутності дорожнього знаку 5.38 з табличкою 7.17, не має, а значить в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення відповідно до ч.5 ст. 122 КУпАП.

Представник відповідача ОСОБА_2 патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не зявилась. До суду надійшли заперечення в яких зазначено, що відповідно до ч.6 ст. 30 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в України», саме власники спеціально обладнаних чи відведених майданчиків для паркування забезпечують виділення та облаштування в межах майданчиків місць для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю. Щодо посилання позивача на перевезення особи з інвалідністю, то представник відповідача послалась на правову позицію П?ятого апеляційного адміністративного суду, яка викладена в постанові від 31 жовтня 2018 року № 522/12073/18, в якій зазначено, що сам по собі факт перевезення особи з інвалідністю без встановленого на транспортному засобі відповідного розпізнавального знаку «Водій з інвалідністю», а також без наявності відповідних документів на підтвердження інвалідності особи, не надає права користуватися відповідними перевагами, зокрема займати відповідні паркувальні місця, а значить відсутність такого знаку на автомобілі позивача та відсутність відповідних документів позбавляли позивача права займати відповідне паркувальне місце, що свідчить про правомірність оскаржуваної постанови.

Суд, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, серія серії EAB № 534486 від 13.08.2018 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, яке передбачено ч.5 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 1020 грн.

Постанова складена інспектором УПП в Одеській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 у зв?язку з тим, що водій автомобіля Volvo S80 номерний знак CHM080 ОСОБА_1, 13.08.2018 року о 14.48 годині в м. Одесі, вул. Пантелеймоніська, 25, керуючи вказаним транспортним засобом здійснив зупинку та стоянку у місці, позначеному д.р. 1.30, чим суттєво перешкоджав іншим учасникам дорожнього руху, чим порушив п 8.5.1 ПДР порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки. Постанова містить підписи особи, яка її склала та особи яка притягується до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 заперечує факт правопорушення, посилаючись на те, що він вчинив зупинку на стояночному місці, яке відведено для стоянки автомобілів, якими керують особи з інвалідністю, через необхідність забрати особу з інвалідністю, а крім того, відповідно даних КУ «Спеціалізований монтажно-експлуатаційний підрозділ» Одеської міської ради, у розробці розмітки місць для паркування автомобілів за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 25 (вздовж проїзної частини, навколо будівлі «Новий Привіз», Установа участі не брала, а значить відповідна розмітка є довільними малюнками і не може розглядатися, як така, що встановлена ПДР.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Положеннями КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Водночас ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частиною 5 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за зупинку чи стоянку транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю".

Відповідно до п. 8.5.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 34.1 цих Правил.

Відповідно до п. 34.1 Правил дорожнього руху, лінії горизонтальної розмітки мають білий колір. Синій колір має лінія 1.1, якщо нею позначаються майданчики для паркування, відведені на проїзній частині. Жовтий колір мають лінії 1.4, 1.10.1, 1.10.2, 1.17, а також 1.2, якщо нею позначаються межі смуги для руху маршрутних транспортних засобів. Червоно-білий колір мають лінії 1.14.3, 1.14.4, 1.14.5, 1.15. Оранжевий колір мають лінії тимчасової розмітки. Розмітка 1.25, 1.26, 1.27, 1.28 дублює зображення знаків.

Горизонтальна розмітка має таке значення, зокрема, 1.30 - позначає місця стоянки транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю чи на яких установлено розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю»

Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.п. «б» п. 2.3 Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, дорожня обстановка сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Тобто, переконання суду, водій, перед тим, як зупинити свій автомобіль на стояночному місці, повинен пересвідчитися щодо наявності в нього відповідної технічної можливості на цей маневр та пересвідчитися у відсутності, передбачених Правилами дорожнього руху, заборон щодо зупинки на такому стояночному місці.

Судом встановлено, що на стояночному місці за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 25 біля будівлі «Новий Привіз», на якому 13.08.2018 року зупинив свій автомобіль Volvo S80 номерний знак CHM080 ОСОБА_1, було нанесено знак, який за своїми характеристиками, відповідає вимогам п. 34.1 ПДР, відповідає значенню п.п 1.30 п. 34.1 цих Правил, та позначає місця стоянки транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю чи на яких установлено розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю».

Суд критично оцінює твердження представника позивача про те, що знак, який був нанесений на стояночному місці де позивач розмістив свій автомобіль, не був схожий на знак, який зафіксований в Правилах дорожнього руху, так як позивачем не надано будь-яких доказів такої несхожості, а візуальна схожість даного знаку з встановленим нормативом, вбачається з наданих представником відповідача копій фотознімків евакуації автомобіля позивача.

Таким чином, суд вважає, що позивач, усвідомлюючи наявність певних обмежень для стоянки транспортного засобу на вказаному місці стоянки транспортного засобу, навмисно зупинив свій автомобіль на місці стоянки транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю чи на яких установлено розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю».

При цьому, на автомобілі Volvo S80 номерний знак CHM080, яким керував ОСОБА_1, відсутній розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю», відповідно до вимог символу таблички 7.17 Правил дорожнього руху.

Крім того, відповідно до ч.6 ст. 30 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в України» водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, у тому числі на транспортних засобах, що належать підприємствам, установам, організаціям, які здійснюють діяльність у сфері соціального захисту населення, та громадським організаціям осіб з інвалідністю, мають право на встановлення на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю" та під час перевезення осіб з інвалідністю користуються всіма перевагами, що надаються водіям з інвалідністю. Водії, які керують транспортними засобами, на яких встановлений розпізнавальний знак "Водій з інвалідністю", повинні мати при собі документи, що підтверджують інвалідність водія або одного з пасажирів.

Тобто, на переконання суду, користування усіма перевагами, які надаються водіям з інвалідністю та водіям які перевозять осіб з інвалідністю, зокрема паркування на спеціально відведених місцях стоянки, передбачає обов?язкову наявність у водія документа, який підтверджує інвалідність водія чи пасажира.

Однак суду не надано доказів того, що у позивача, який посилається на зупинку біля будівлі «Новий Привіз» з метою перевезення особи з інвалідністю, були в наявності документи, які підтверджували інвалідність цієї особи, а тому він не мав права користуватися відповідними перевагами, зокрема займати відповідні паркувальні місця.

Таким чином, суд доходить висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 8.5.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.5 ст. 122 КУпАП.

Суд критично оцінює твердження представника позивача про те, що нанесення відповідної п.п 1.30 п. 34.1 Правил дорожнього руху дорожньої розмітки є виключною компетенцією Комунальної установи «Спеціалізований монтажно-експлуатаційний підрозділ» Одеської міської ради, оскільки відповідно до ч.6 ст. 30 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в України», саме власники спеціально обладнаних чи відведених майданчиків для паркування забезпечують виділення та облаштування в межах майданчиків місць для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, що не передбачає обов?язкової участі КУ «СМЕП» ОМР, відповідно до п.2.1., 2.2. Статуту СМЕП, в нанесенні дорожньої розмітки на паркувальному майданчику за адресою: м. Одеса, вул.. Пантелеймонівська, 25.

Крім того, відповідно до КУпАП, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, зареєстрованим в МЮУ 10.11.2015 року за № 1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Вказана Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Згідно п.4 р.І Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якої віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання протоколу.

Згідно п.5 р.IV Інструкції № 1395, Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Суд встановив, що зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, наведений у додатку 5 до Інструкції, відповідає формі оскаржуваної постанови в повному обсязі і як наслідок, зміст оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення відповідає вимогам статті 283 КУпАП.

З огляд у на це, суд вважає, що посилання позивача на невідповідність оскаржуваної постанови положенням ст. 256, 283 КУпАП, як на підставу скасування цієї постанови, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Крім того, відповідно до ст. 252 КУпАП та п.10 Інструкції №1395, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини, що інспектор поліції, під час винесення оскаржуваної постанови, виконав, всі передбачені ст. 280 КУпАП вимоги закону, а ОСОБА_1 в обґрунтування своїх позовних вимог не надав жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували не відповідність оскаржуваної постанови вимогам закону, та спростовували наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, а тому доходить висновку про небгрунтованість вимог позивача і відмовляє в їх задоволенні.

Керуючись ст.ст. 242-245, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_2 патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення EAB № 534486 від 13 серпня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 13 листопада 2018 року.

Суддя Л.М. Чернявська

08.11.2018