Справа № 1440/2146/18
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2018-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2018 р. № 1440/2146/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Брагаря В.С. розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1, АДРЕСА_1, 55001

до відповідача:Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області, вул. Космонавтів, 61, пов.1, Миколаїв, 54056

про:визнання незаконними та скасування постанов від 08.02.2018 р. № 009983, від 15.02.2018 р. № 024006,

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду з позовом до Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області (далі-відповідач, Управління), про визнання протиправними та скасування постанов відповідача № 009983 від 08.02.2018 року та № 024006 від 15.02.2018 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 1700 гривень за кожну постанову.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є власником транспортних засобів RENAULT, номерний знак НОМЕР_1 та RENAULT, номерний знак НОМЕР_2, однак вказані автомобілі передані ФОП ОСОБА_2 за договорами оренди транспортних засобів, в користування на п'ять років. Тому позивач не може бути суб'єктом відповідальності, та не має статусу автомобільного перевізника, а оскаржувані постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу відносно позивача є протиправними.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.09.2018 р. відкрито провадження у справі, визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено позивачу пропущений строк. Призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Відповідно до положень ч. 4. ст. 159 КАС України встановлено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до вимог ч. 6 ст. 162 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них фактичні дані, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач є власником автомобілів марки RENAULT, модель PREMIUM 450 .19 Т, тип-спеціалізований вантажний сідловий тяга-Е, номер шасі (кузов, рама) НОМЕР_6, колір жовтий, рік випуску 2008, реєстраційний номер НОМЕР_3 та RENAULT, модель PREMIUM, тип - спеціалізований вантажний сідловий тяга-Е, номер шасі (кузов, рама) НОМЕР_6, колір білий, рік випуску 2010, реєстраційний номер НОМЕР_4.

Як вбачається з оскаржуваних постанов, 23.12.2017 року посадовими особами відповідача на 203 км.+ 500 м. а/д "Одеса - Мелітополь - Новоазовськ" проведено перевірку автомобіля з реєстраційним номером НОМЕР_7, що належить позивачу. За результатами проведеної перевірки складено Акт № 00781. Під час перевірки виявлено порушення абз. 3 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-ІІІ (надалі - Закон № 2344), надання послуг з перевезень вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений ст.48 цього Закону, а саме: товарно-транспортна накладна на вантаж.

За результатами проведеної перевірки посадовою особою відповідача винесено постанову № 009983 від 08.12.2018 року про застосування адміністративно - господарського штрафу у сумі 1700 грн. відносно позивача, як суб'єкта, що перевірявся.

03.01.2018 року посадовими особами відповідача на 203 км.-500 м. а/д "Одеса - Мелітополь - Новоазовськ" проведено перевірку автомобіля RENAULT, реєстраційний номер НОМЕР_4, що належить позвачу. За результатами проведеної перевірки складено Акт № 000866. Під час перевірки виявлено порушення абз. 3 ч.1 ст.60 Закону № 2344, надання послуг з перевезень вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений ст.48 Закону № 2344, а саме: документ про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобі, протокол перевірки та адаптації тахографа або індивідуальної контрольної книги водія, поліс обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземного транспортного засобу.

За результатами проведеної перевірки посадовою особою відповідача винесено постанову № 024006 від 08.12.2018 року про застосування адміністративно - господарського штрафу у сумі 1700 грн. відносно позивача, як суб'єкта, що перевірявся.

Вирішуючи питання щодо правомірності винесення оскаржуваних постанов, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 48 Закону № 2344, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством. У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов'язковими документами також є: для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг; для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

У відповідності до ст. 60 Закону № 2344 за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Тобто, суб'єктом юридичної відповідальності за ст. 60 Закону № 2344 є автомобільний перевізник.

Згідно ст. 1 Закону України № 2344, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Тобто, автомобільний перевізник це не завжди власник автомобіля, це особа, яка його фактично використовує.

Позивачем надано до суду договори найму (оренди) транспортних засобів про передачу автомобілів марки RENAULT, модель PREMIUM 450 .19 Т, тип-спеціалізований вантажний сідловий тяга-Е, номер шасі (кузов, рама) НОМЕР_6, колір жовтий, рік випуску 2008, реєстраційний номер НОМЕР_3 та RENAULT, модель PREMIUM, тип - спеціалізований вантажний сідловий тяга-Е, номер шасі (кузов, рама) НОМЕР_6, колір білий, рік випуску 2010, реєстраційний номер НОМЕР_4 в оренду ОСОБА_2.

Автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб'єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах (ст. 33 Закону України № 2344).

Таким чином, системний аналіз вищезазначених правових норм свідчить про те, що відповідальності за порушення вимог законодавства сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів несуть саме перевізники, а не власники транспортних засобів за умови, що вони не використовують транспортний засіб, а лише володіють майновими правами на нього.

За таких обставин, оскільки позивач не був перевізником транспортних засобів, він не може бути суб'єктом відповідальності, винесені відносно нього постанови про застосування адміністративно - господарського штрафу є протиправними.

Позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 (55001, АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_5) до Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області (вул. Космонавтів, 61, пов. 1, м. Миколаїв, 54056, ) задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області № 009983 від 08.02.2018 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 1700 гривень

3. Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області № 024006 від 15.02.2018 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 1700 гривень.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області (вул. Космонавтів, 61, пов. 1, м. Миколаїв, 54056, ) на користь ОСОБА_1 ( 55001, АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_5) судові витрати в розмірі 704, 80 грн.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В. С. Брагар