Справа № 335/1094/18
Суддя: Макаров В. О.
Дата ухвалення: 2018-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/1094/18 2-адр/335/6/2018
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2018 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді: Макарова В.О.,
розглянувши в порядку письмового провадження заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про ухвалення додаткового рішення у справі за його позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,
ВСТАНОВИВ:
09.08.2018 року до суду з письмовою заявою звернувся позивач ОСОБА_1 управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про винесення по даній справі додаткового судового рішення, оскільки суд при ухваленні рішення не вирішив питання про судові витрати.
Відповідно до ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи (ст. 252 ч. 3 КАС України).
Судом встановлено, що 04.07.2018 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя (головуючий суддя Калюжна В.В.) розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, ухвалила рішення, яким позов Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій, задовольнила.
Ухвалою колегією суддів Третього апеляційного адміністративного суду від 22.10.2018 року, апеляційне провадження у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 305 КАС України.
Справа з апеляційної інстанції надійшла до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя 05.11.2018 року.
Як вбачається з матеріалів справи, при ухваленні судового рішення Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя питання про судові витрати вирішено не було.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, як розподілити між сторонами судові витрати.
При цьому, позивачем ОСОБА_1 управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області при поданні позовної заяви було сплачено 1 762 грн. 00 коп. судового збору, що підтверджується платіжним дорученням № 79 від 30.01.2018 року.
Таким чином, суд дійшов висновку, що слід ухвалити додаткове рішення по справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Суд звертає увагу на ту обставину, що в даному випадку ГУПФУ в Запорізькій області не здійснює владно-управлінські функції, а звернулось до суду в якості юридичної особи боржника у виконавчому провадженні, а відтак не є субєктом владних повноважень у даних конкретних правовідносинах, а тому ухвалюючи додаткове рішення вважає, що судовий збір, у звязку із задоволенням позовних вимог, підлягає стягненню на користь позивача, в силу вимог ч. 1 ст. 139 КАС України.
Вимоги про стягнення судового збору безпосередньо за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, суд вважає такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, з огляду на наступне.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст.4 КАС України, відповідач субєкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.
Частиною 3 статті 287 КАС України визначено, що відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.
Відповідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», систему органів примусового виконання рішень становлять: 1) Міністерство юстиції України; 2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.
Згідно пункту 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, органами державної виконавчої служби є:
- Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до якого входить відділ примусового виконання рішень;
- управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - управління державної виконавчої служби), до складу яких входять відділи примусового виконання рішень;
- районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних територіальних управлінь юстиції (далі - відділи державної виконавчої служби).
За таких обставин, суд зазначає, що ОСОБА_1 територіальне управління юстиції не є органом ДВС в розумінні статті 6 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та Інструкції з організації примусового виконання рішень.
В свою чергу, частина 1 статті 139 КАС України передбачає стягнення судового збору на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
При цьому, КАС України не містить вимоги за яких субєкт владних повноважень відповідач, який бере участь у справі, повинен мати статус окремої юридичної особи та мати власні розрахункові рахунки.
В даному випадку, субєктом владних повноважень, яким прийнято оскаржуване рішення, виступає саме Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, до якого входить Відділ примусового виконання рішень, а тому судовий збір повинен бути стягнений саме за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.
Питання про розподіл витрат вирішується судом за результатами розгляду справи, в силу положень пункту 5 частини 1 статті 244 КАС України, не залежно від того чи клопотав про це позивач в позовній заяві чи ні.
За таких обставин, вимоги про стягнення судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області звернуті у заяві про ухвалення додаткового рішення до неналежного відповідача.
В свою чергу, суд зазначає, що Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області не має власних рахунків на які може бути звернуто стягнення судового збору.
Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 (зі змінами та доповненнями) затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, який визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення (далі Порядок № 845).
Пунктом 2 Порядку №8 45 передбачено, що боржники - визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 845, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).
Відповідно до пункту 24 Порядку №8 45, стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.
Якщо боржник обслуговується централізованою бухгалтерією, зазначені документи подаються до органу Казначейства, в якому відкрито рахунки відповідної бюджетної установи, при якій створена така централізована бухгалтерія (далі - централізоване обслуговування боржника).
Згідно пункту 26 Порядку № 845, судові витрати, штрафні санкції безспірно списуються за відповідним кодом економічної класифікації видатків бюджету. В разі коли у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів зазначений код не передбачений або за таким кодом до кінця бюджетного періоду сума бюджетних асигнувань менша, ніж сума списання, або відсутні відкриті асигнування (залишки коштів на рахунках), безспірне списання судових витрат, штрафів здійснюється за кодом економічної класифікації видатків бюджету, за яким здійснюється стягнення коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів.
Орган Казначейства здійснює безспірне списання коштів, що обліковуються на рахунку бюджетної установи, яка здійснює централізоване обслуговування боржника, у межах відповідних бюджетних асигнувань з урахуванням положень пункту 25 цього Порядку.
Відповідно до пункту 1 Типового положення про управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 20.04.2016 року № 1183/5, Управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі (далі - Управління) є органом державної виконавчої служби, який входить до системи органів Міністерства юстиції України, підпорядковується Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - Департамент) та є структурним підрозділом головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне територіальне управління юстиції). До складу Управління входить відділ примусового виконання рішень.
Наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2011 року № 1707/5 затверджено Положення про ОСОБА_1 територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, відповідно до підпунктів 5.4, 5.5 якого ОСОБА_1 територіальне управління юстиції з метою організації своєї діяльності: здійснює бухгалтерський облік витрат на утримання Головного територіального управління юстиції; забезпечує використання бюджетних асигнувань за цільовим призначенням, складає та подає в установленому порядку фінансову звітність; здійснює централізований бухгалтерський облік витрат на утримання районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних відділів державної виконавчої служби, Відділів, нотаріальних контор.
Тобто, судом встановлено, що в даному випадку ОСОБА_1 територіальне управління юстиції у Запорізькій області виступає централізованою бухгалтерією, якою здійснюється централізоване обслуговування відділів ДВС, зокрема і Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області до складу якого входить Відділ примусового виконання рішень.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідно приписів ч. 1 ст. 139 КАС України судовий збір підлягає стягненню на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, який в силу положень пунктів 24-27 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, підлягає безспірному списанню органом Казначейства з відповідних рахунків Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, оскільки Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області не має відповідних окремих рахунків, а його фінансове забезпечення здійснюється централізованою бухгалтерією Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.
При цьому, суд зазначає, що вищевказане списання здійснюється органом Казначейства у безспірному порядку, що не передбачає отримання згоди від органу який має відкритті рахунки, в даному випадку Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.
Крім того, зазначене питання врегульовано підзаконним нормативно-правовим актом, а саме постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845, яка є обовязковою для застосування органом Казначейства.
Отже, підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення судових витрат на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, який підлягає стягненню шляхом списання з відповідних рахунків Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.
Таким чином, дослідивши заяву позивача, суд вважає, що оскільки під час вирішення справи не вирішено питання про стягнення судових витрат, слід ухвалити додаткове рішення по справі, та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 762 грн. 00 коп. стягнути на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.
Керуючись ст.ст. 139, 252, ч.1 п.15.5 Перехідних положень КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Ухвалити додаткове судове рішення по справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, яким вирішити питання про судові витрати.
Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. стягнути на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя В.О. Макаров