Справа № 805/775/16-а
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

13 листопада 2018 року

справа №805/775/16-а

адміністративне провадження №К/9901/8848/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Мангуської об'єднаної державної податкової Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду у складі судді Тарасенко І.М. від 05 вересня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2016 року у складі колегії суддів Сіваченка І.В., Шишова О.О., Чебанова О.О. у справі № 805/775/16-а за позовом Приватного акціонерного товариства «Азовський машинобудівний завод» до Мангуської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування вимоги від 11 січня 2016 року № Ю-1,

У С Т А Н О В И В:

У березні 2016 року Приватне акціонерне товариство «Азовський машинобудівний завод» (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Мангуської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі - податковий орган, відповідач у справі) про часткове скасування вимоги від 11 січня 2016 року № Ю-1 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на суму 100 000 грн., з мотивів безпідставності її прийняття.

05 вересня 2016 року Донецький окружний адміністративний суд постановою, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2016 року, позов задовольнив у повному обсязі, скасував вимогу Мангуської об'єднаної державної податкової інспекції Головного Управління ДФС у Донецькій області від 11 січня 2016 року № Ю-1 про сплату боргу (недоїмки) частково на суму 100000 (сто тисяч) грн. 00 коп.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції виходив з того, що Товариство є платником єдиного внеску згідно статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року №2464-VI (далі - Закон №2464-VI), перебуває на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів де проводилася антитерористична операція, а тому в силу положень пункту 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» позивач звільняється від виконання обов'язку зокрема своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, з огляду на що спірна вимога є протиправною на момент її формування.

26 грудня 2016 року податковим органом подана скарга до Вищого адміністративного суду України, в якій відповідач посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої та ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалите нове рішення, яким відмовити у задоволені позову у повному обсязі.

Касаційна скарга обґрунтована висновком про те, що вимога є виконавчим документом, який у разі невиконання передається до органу державної виконавчої служби або до органів Державної казначейської служби України для стягнення в примусовому порядку, це суперечить приписам Закону №2464-VI, який звільняє платників податків (які знаходяться на обліку органу доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція) від виконання своїх обов'язків зі сплати єдиного внеску на цей період. За позицією податкового органу жодним законодавчим актом не передбачена можливість скасування вимоги.

18 січня 2017 року ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито провадження за касаційною скаргою податкового органу після усунення відповідачем недоліків касаційної скарги на виконання вимог ухвали цього суду від 27 грудня 2016 року, справу № 805/775/16-а витребувано з суду першої інстанції.

10 лютого 2017 року справа № 805/775/16-а надійшла на адресу Вищого адміністративного суду України.

24 січня 2018 року справа № 805/775/16-а разом з матеріалами касаційного провадження передана до Верховного Суду.

Касаційний розгляд справи здійснюється у попередньому судовому засіданні відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши судові рішення судів попередніх інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судові рішення відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили.

Приватне акціонерне товариство Азовський машинобудівний завод зареєстровано в якості юридичної особи, включене до Єдиного Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців за номером 32954671, місцезнаходження: 87400, Донецька область, Першотравневий район, смт. Мангуш, вул. Мурзи, 16, к. 6., відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» є страхувальником та на нього покладений обов'язок нараховувати та сплачувати єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

11 січня 2016 року керівником податкового органу на підставі статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» винесена вимога № Ю-1, в якій зазначено, що станом на 31 грудня 2015 року заборгованість позивача зі сплати єдиного внеску, штрафів, пені становить 1 114 294,22 грн., у тому числі недоїмка 1040356,65 грн. за період з червня 2014 року по листопад 2015 року, штраф 54298,94 грн., пеня 19638,63 грн.

28 листопада 2014 року до органу доходів і зборів за основним місцем обліку надана заява № 436-61 про звільнення від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону № 2464-VI (зокрема від такого як своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок) на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції.

Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про наявність обставин, які унеможливлюють формування відповідачем вимоги, як способу погашення єдиного внеску, виходячи з комплексного правового регулювання спірних правовідносин.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Згідно з частиною другою статті 2 Закону № 2464-VI виключно цим Законом визначаються принципи збору та ведення обліку єдиного внеску, платники єдиного внеску, порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, розмір єдиного внеску, орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність, склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Порядок обчислення та строки сплати єдиного внеску передбачені статтею 9 Закону №2464-VІ, зокрема, частиною восьмою зазначеної статті передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII від 02 вересня 2014 року, який набрав чинності з 15 жовтня 2014 року, визначає серед іншого тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Підпунктом 8 пункту 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669-VII внесено зміни до Закону № 2464-VІ, а саме підпункт б) розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" доповнено пунктом 9-3 (пункт 9-4 в редакції Закону з 13.03.2015 року) такого змісту:

"9-4. Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції. У межах спірних відносин така заява надана позивачем до податкового органу 28 листопада 2014 року.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу".

Відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Стаття 25 Закону № 2464-VІ регламентує заходи впливу та стягнення, і частиною першої цієї статті передбачено, що рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов'язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов'язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Саме за положеннями частини четвертої цієї статті орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Як правильно установили суди попередніх інстанцій, спірна вимога сформована 11 січня 2016 року відповідно до статті 25 Закону №2464-VІ, яка визначає заходи впливу та стягнення.

Суд зазначає, що саме факт перебування платників єдиного внеску на обліку в органі доходів і зборів, розташованому на території населеного пункту, де проводилася антитерористична операція є підставою для зупинення застосування до таких платників, зокрема заходів впливу за порушення Закону № 2464-VІ, якою є спірна вимога.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

На виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція (дію розпорядження зупинено згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р), яке втратило чинність згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».

Смт. Мангуш Першотравневого району Донецької області, на території якого розташована Мангуська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, на обліку в якому як платник єдиного внеску знаходиться Приватне акціонерне товариство «Азовський машинобудівний завод» входить до Переліків населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, що доводить наявність обставин непереборної сили (форс -мажорних обставин) в силу Закону.

Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що відсутність (відстрочення в силу закону) у відокремленого підрозділу позивача обов'язку своєчасної сплати внесків, починаючи з 15 жовтня 2014 року, унеможливлює складання відповідачем та направлення позивачу спірної вимоги на момент її складання, а саме станом на 11 січня 2016 року.

Відтак, формування спірної Вимоги про сплату недоїмки та застосування наслідків такої несплати є протиправним внаслідок відсутності правових підстав для її формування станом на 11 січня 2016 року.

Суд визнає, що пункт 9-4 розділу VIII Закону №2464-VІ є діючим на теперішній час, зміни безпосередньо до Закону № 2464-VІ щодо виключення (або викладення в новій редакції тощо) п.9-4 розділу VIII цього Закону внесено не було.

Суд вважає неприйнятною правову позицію податкового органу про можливість реалізації норми права, яка застосовується в межах спірних відносин у майбутньому (після завершення антитерористичної операції), з огляду на те, що об'єктом судового захисту є акт індивідуальної дії, який має певні правові наслідки з дати його прийняття податковим органом, є предметом судового розгляду в межах цієї справи у теперішній час за правилами предметної юрисдикції адміністративних судів відповідно до пункту першого частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року).

Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційна скарга податкового органу залишається без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Мангуської об'єднаної державної податкової Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 05 вересня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2016 року у справі № 805/775/16-а залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф.Ханова

Судді: І.А. Гончарова

І.Я. Олендер