Справа № 161/12294/18
Суддя: Кирилюк В. Ф.
Дата ухвалення: 2018-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/476/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Кирилюк В.Ф.

секретаря Самолюк І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора старшого лейтенанта поліції 1 батальйону 3 роти УПП в Житомирській області Микитюка Андрія Івановича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до інспектора старшого лейтенанта поліції 1 батальйону 3 роти УПП в Житомирській області Микитюка А.І. про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 26.07.2018 відносно нього була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №502045 за ч.9 ст.133-1 КУпАП за те, що він 26.07.2018 о 23:23 керував транспортним засобом д.н.з. НОМЕР_1, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів та не пройшов щозмінного передрейсового медичного огляду водіїв транспортних засобів, чим порушив вимоги ст.20 ЗУ «Про автомобільний транспорт».

Вважає, постанову такою, що підлягає скасуванню, оскільки перед виїздом було здійснено перевірку технічного стану наданого йому для перевезення пасажирів транспортного засобу та проведено щозмінний передрейсовий медичний огляд, що підтверджується записом з «Журналу щозмінного передрейсового та післярейсового медичного огляду водіїв». Оскаржувана постанова не містить посилання на докази, які підтверджують порушення ним ПДР України. Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності є безпідставним.

Покликаючись на викладені обставини, просить суд скасувати постанову інспектора старшого лейтенанта поліції 1 батальйону 3 роти УПП в Житомирській області Микитюка А.І. від 26.07.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ№502045 про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч. 9 ст. 133-1 КУпАП.

Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Просить суд позов задовольнити із вказаних у позовній заяві підстав.

Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується письмовою розпискою про вручення судової повістки.

Згідно ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату час, і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що 26 липня 2018 року інспектором старшим лейтенантом поліції 1 батальйону 3 роти УПП в Житомирській області Микитюком А.І. була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №502045, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.9 ст.133-1 КУпАП.

В постанові зазначено, що 26.07.2018 о 23:239 ОСОБА_1 керував транспортним засобом д.н.з. НОМЕР_1, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів та не пройшов обов'язкового щозмінного огляду лікарів, чим порушив вимоги ст.30 ЗУ «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.2 ст.30 ЗУ «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник, який здійснює перевезення пасажирів на договірних умовах, зобов'язаний забезпечувати проведення щозмінного передрейсового та післярейсового медичного огляду водіїв транспортних засобів.

В п.1 ст.247 КУпАП зазначено, що обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до 72 КАС України, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими,речовими і електронними доказами; 2)висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі,за своїм внутрішнім переконанням,що ґрунтується на їх безпосередньому,всебічному,повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В ч.3 ст.286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Позивач факт вчинення ним адміністративного правопорушення заперечив, в підтвердження своєї невинуватості надав суду журнал щозмінного передрейсового та післярейсового медичних оглядів водіїв.

На думку суду, вказані докази підтверджують те, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 пройшов щозмінний передрейсовий медичний огляд.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, жодних доказів, які б спростовували позицію позивача та підтверджували, що останній допустив порушення Правил дорожнього руху, суду не надав.

На думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується також на правових висновках, які зробив Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року.

Суд відзначає, що інших доказів, які б достеменно підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.9 ст.133-1 КУпАП матеріали справи не містять.

Згідно ст.77 КАС України в даній справі обов'язок доказування правомірності прийнятого рішення покладається на відповідачів, а тому з огляду на відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, та правомірності прийнятого відповідачем рішення, суд вважає, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягає задоволенню.

Відтак, приймаючи до уваги положення ч.3 ст.286 КАС України, суд вважає за можливе скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення, а провадження у справі про адміністративнеправопорушення закрити.

Керуючись ст. 6, 10, 14, 241-246, 255, 286, 293 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ№502045 від 26.07.2018 року, винесену відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.9 ст.133-1 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Згідно зі статтями 255, 286, 293, 295 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачем у справі є: ОСОБА_1, адреса місця проживання: АДРЕСА_1

Відповідачем у справі є: інспектор старший лейтенант поліції 1 батальйону 3 роти УПП в Житомирській області Микитюк Андрій Іванович адреса місцезнаходження АДРЕСА_2.

Повне судове рішення складено, підписано 12 листопада 2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Ф. Кирилюк