Справа № 820/4180/18
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2018-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Біленський О.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 р. Справа № 820/4180/18
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача: Бершова Г.Є.,

суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2018, вул. Мар'їнська, 18-Б-3, м. Харків, 61004, повний текст складено 03.09.18 по справі № 820/4180/18

за позовом ОСОБА_2

до Кегичівської районної державної адміністрації Харківської області

про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Кегичівської районної державної адміністрації Харківської області, в якому просить суд: визнати неправомірними дії Кегичівської районної державної адміністрації по відмові ОСОБА_2 у створенні комісії по визначенню розміру збитків, в зв'язку з неправомірним збором соняшника урожаю 2016 року; зобов'язати Кегичівську районну Державну адміністрацію Харківської області, код ЄДРПОУ - 04059585 створити комісію по визначенню розміру збитків, в зв'язку з неправомірним збором соняшника урожаю 2016 року на належній ОСОБА_2 земельній ділянці, площею 4,2686 гектарів кадастровий номер НОМЕР_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є власником земельної ділянки площею 4.2686 гектарів в межах згідно з планом, кадастровий номер НОМЕР_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Медведівської сільської ради Кегичівського району Харківської області, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2 виданого 18 жовтня 2004 року Кегичівською райдержадміністрацією Харківської області на підставі розпорядження Кегичівської райдержадміністрації Харківської області від 18 грудня 2003 року №524. В 2016 році на зазначеній земельній ділянці знаходився посів культури соняшник урожаю 2016 року. З 02 по 10 вересня 2016 року в період виконання ухвали господарського суду Харківської області суду на користь ФГ "Альянс" щодо арешту урожаю соняшника на земельних ділянках, які оброблялись фермерським господарством "Труд 2012" та передачі урожаю соняшника на зберігання ТОВ "Аквантель плюс" , на належній позивачу земельній ділянці був зібраний урожай соняшнику. По даному факту відкрите кримінальне провадження №0000296 Кегичівським відділенням поліції Сахновщинського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області. Для захисту порушеного права в зв'язку з неправомірним збором урожаю соняшника 2016 року на належній позивачу земельній ділянці та спричиненням матеріальних збитків у значному розмірі, для розрахунку суми збитків, спричинених незаконним збором урожаю соняшника 2016 року, неодержаних доходів (упущеної вигоди), та визначення розміру суми, яка підлягає відшкодуванню винними особами, позивач звернувся до Кегичівської районної державної адміністрації Харківської області з заявою про створення комісії по визначенню розміру збитків, спричинених ОСОБА_2. Листом № 01-30/289 від 23.01.2018 року Кегичівською районною державною адміністрацією Харківської області позивачу запропоновано звернутися до Управління контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, оскільки районна державна адміністрація не має таких повноважень. Позивач вважає дії відповідача щодо відмови у створенні комісії по визначенню розміру збитків, спричинених мені неправомірним збором соняшника урожаю 2016 року, неправомірними, такими, що позбавляють його можливості вирішити в порядку цивільного судочинства стягнення спричинених збитків з винних осіб.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2018 року у задоволенні позову було відмовлено.

Позивач не погодився із таким рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до приписів ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є власником земельної ділянки площею 4.2686 гектарів в межах згідно з планом, кадастровий номер НОМЕР_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Медведівської сільської ради Кегичівського району Харківської області, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2 виданого 18 жовтня 2004 року Кегичівською райдержадміністрацією Харківської області на підставі розпорядження Кегичівської райдержадміністрації Харківської області від 18 грудня 2003 року №524.

В 2016 році на зазначеній земельній ділянці знаходився посів культури соняшник урожаю 2016 року. З 02 по 10 вересня 2016 року в період виконання ухвали господарського суду Харківської області на користь ФГ "Альянс" щодо арешту урожаю соняшника на земельних ділянках, які оброблялись фермерським господарством "Труд 2012", та передачі урожаю соняшника на зберігання ТОВ "Аквантель плюс", , на належній позивачу земельній ділянці був зібраний урожай соняшнику.

По даному факту відкрите кримінальне провадження №0000296 Кегичівським відділенням поліції Сахновщинського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області, що підтверджується наявними матеріалами справи.

В зв'язку з неправомірним збором урожаю соняшника 2016 року на належній позивачу земельній ділянці та спричиненням матеріальних збитків у значному розмірі, для розрахунку суми збитків, спричинених незаконним збором урожаю соняшника 2016 року, неодержаних доходів (упущеної вигоди), та визначення розміру суми, яка підлягає відшкодуванню винними особами, позивач звернувся до Кегичівської районної державної адміністрації Харківської області з заявою про створення комісії по визначенню розміру збитків, спричинених ОСОБА_2.

Листом №01-30/289 від 23.01.2018 року Кегичівською районною державною адміністрацією Харківської області позивачу запропоновано звернутися до Управління контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, оскільки районна державна адміністрація не має таких повноважень. Позивачу було роз'яснено, що для розрахунку завданих збитків, у випадку самовільного зайняття земельної ділянки, необхідно керуватися постановою Кабінету міністрів України від 25 липня 2007 року № 963 «Про затвердження Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу».

Позивач не погодився із такою відповіддю відповідача та звернувся з позовом до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що позивачем не подано належних та допустимих доказів, в розумінні статей 73-74 КАС України, які б доводили протиправність дій відповідача.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та зазначає, що воно скасуванню не підлягає з огляду на таке.

Так, постановою КМ України від 19.04.1993 року № 284 затверджено Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам (далі - Порядок № 284).

Відповідно до п.1 Порядку №284 власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Згідно з положеннями п.3 Порядку №284 відшкодуванню підлягають: вартість житлових будинків, виробничих та інших будівель і споруд, включаючи незавершене будівництво; вартість плодоягідних та інших багаторічних насаджень; вартість лісових і дерево-чагарникових насаджень; вартість водних джерел (колодязів, ставків, водоймищ, свердловин тощо), зрошувальних і осушувальних систем, протиерозійних і протиселевих споруд; понесені або необхідні витрати на поліпшення якості земель за період використання земельних ділянок з урахуванням економічних показників, на незавершене сільськогосподарське виробництво (оранка, внесення добрив, посів, інші види робіт), на розвідувальні та проектні роботи; інші збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані.

Також, Порядком №284 визначено, що неодержаний доход - це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дія Порядку №284 розповсюджується у випадках відшкодування збитків виключно з питань відшкодування: заподіяння вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що жодна з вищезазначених обставин не мала місце, отже питання визначення розміру збитків у зв'язку з неправомірним збором врожаю не регламентовано нормами Порядку № 284.

Також колегією суддів встановлено, що в районній державній адміністрації створена Комісія з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам на території Кегичівського району розпорядженням голови Кегичівської РДА від 23.01.2017 року №16 «Про створення комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам на території Кегичівського району".

Відповідно до ст. 1 закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» від 19.06.2003 р. самовільне зайняття земельної ділянки - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Отже, в даному випадку мова йде виключно про самовільне зайняття земельної ділянки.

Згідно з положеннями ч.2 ст.157 Земельного кодексу України порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 7 Постанови Кабінету міністрів України від 25 липня 2007 року №963 «Про затвердження Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу» передбачено, що Розрахунок розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, проводиться Держекоінспекцією та її територіальними органами або Держгеокадастром та його територіальними органами, а розміру шкоди, заподіяної юридичним та фізичним особам, - територіальними органами Держгеокадастру на підставі матеріалів обстежень земельних ділянок, проведених відповідно до Порядку виконання земельно-кадастрових робіт та надання послуг на платній основі державними органами земельних ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 листопада 2000 р. N 1619.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що у листі №01-30/289 від 23.01.2018 року Кегичівською районною державною адміністрацією Харківської області правомірно та обґрунтовано запропоновано позивачу звернутись до Управління контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, оскільки районна державна адміністрація не має таких повноважень.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 243, 250, 311 , 315, 316 , 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2018 по справі № 820/4180/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Г.Є. Бершов
Судді І.М. Ральченко В.В. Катунов