Справа № 2540/3079/18
Суддя: Д'яков В.І.
Дата ухвалення: 2018-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2018 року м. Чернігів Справа № 2540/3079/18

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Д'якова В.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання бездіяльності та дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі- ОСОБА_1, позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - ГУ ПФ України у Чернігівській області, відповідач), в якому з урахуванням заяви про виправлення описки просить суд:

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області по перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно з довідкою від 26.03.2018 № 101/8685, № про грошове забезпечення, а також дії по нарахуванню пенсії ОСОБА_1 із розрахунку 70% грошового забезпечення та нарахуванню додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у меншому розмірі, ніж передбачено законом, протиправними;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідки від 26.03.2018 № 101/8685, № про грошове забезпечення із розрахунку 76% грошового забезпечення та нарахувати і виплачувати ОСОБА_1 додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 26.10.2017;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області протиправно обмежено розмір його пенсії до 76% грошового забезпечення. Вважає, що при перерахунку раніше призначеної пенсії не допускається звуження змісту та обсягу соціальних гарантій.

14.09.2018 ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідачем 02.10.2018 подано відзив, в якому останній просить відмовити позивачу у задоволенні позову та зазначає, що перерахунок пенсії ГУПФУ в Чернігівській області здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства. Позивач на даний час отримує пенсію, яка не нижча від прожиткового мінімуму, встановленого законом, після проведення перерахунку пенсії позивачеві розмір його пенсійної виплати не зменшився, а отже, відповідачем не було обмежено, звужено чи скасовано обсяг існуючих прав і свобод позивача.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивач з 26 жовтня 2017 року знаходиться на обліку у Головному управлінні ПФУ в Чернігівській області, як отримувач пенсії за законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно посвідчення серії НОМЕР_3 позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) (а.с. 13).

Відповідно до розрахунку № К/6564 пенсія позивачу призначена з 19.06.2001 в розмірі 76 % грошового утримання (вислуга років 27) (а.с.36).

В зв'язку з встановленням позивачу статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 основний розмір пенсії останнього складав 76 % грошового забезпечення та 50 % додатково пенсія потерпілих внаслідок ЧАЕС.

Рішенням Деснянського районного суду у м. Чернігові від 22.12.2017 по справі № 2а/750/1652/17, яке набрало законної сили, зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести позивачу перерахунок та виплату пенсії, як пенсіонеру органів внутрішніх справ згідно з Законом України "Про внесення змін до деяких Законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" від 23.12.2017 № 900-VIII, статей 51, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанов Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" від 11.11.2015 № 988 та "Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268" на підставі довідки управління МВС України у Чернігівській області № 101/8685 від 30.06.2017 починаючи з 01.01.2016.

У довідку управління МВС України у Чернігівській області № 101/8685 від 30.06.2017 не було включено надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 44% від посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням, за оперативно- розшукову діяльність в розмірі 12 відсотків від посадового окладу та невірно вказано розмір премії -16 % з всього грошового забезпечення, тому позивач звернувся до суду.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.12.2017 по справі №825/1946/17, залишеною в силі ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.03.2018, було зобов'язано ліквідаційну комісію УМВС України в Чернігівській області видати нову довідку про грошове забезпечення позивача прирівняне до грошового забезпечення поліцейських з урахуванням даних доплат.

Ліквідаційна комісія УМВС України в Чернігівській області на виконання рішення суду видала нову довідку № 101/8685, № від 26.03.2018 про грошове забезпечення позивача, яку направила відповідачу для проведення перерахунку пенсії позивача.

Позивач звернувся до відповідача про проведення перерахунку пенсії відповідно до довідки про його грошове забезпечення від 26.03.2018.

Листом за вих. № 3955/03/Л-12 від 04.09.2018 відповідач повідомив позивача, що він не був відповідачем по справі № 825/1946/17 і його суд не зобов'язував проводити перерахунок пенсії по довідці про грошове забезпечення позивача від 26.03.2018, а тому він відмовляється проводити перерахунок пенсії відповідно до довідки №101/8685, № від 26.03.2018 про грошове забезпечення позивача.

Також відповідачем було проведено перерахунок моєї пенсії, згідно Постанови КМУ № 988 від 11.11.2015 із розрахунку 70% грошового забезпечення позивача, що не відповідає дійсності, оскільки до проведення даного перерахунку пенсії позивача і на час виникнення у нього права на пенсію в липні 2001 року, вона обраховувалась із розрахунку 76% його грошового забезпечення.

Позивач звернувся до Головного управлінні ПФУ в Чернігівській області про перерахунок його пенсії згідно довідки № №101/8685, № від 26.03.2018 у розмірі 76 % його грошового забезпечення та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, інвалідам 3 групи призначається в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком

Листами від 05.07.2018 вих. №3554/03/Л-12 від та від 04.09.2018 за вих.. №3955/03/Л-12 відповідач повідомив позивачу, що перерахунок пенсії ГУПФУ в Чернігівській області здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства. Позивач на даний час отримує пенсію, яка не нижча від прожиткового мінімуму, встановленого законом, після проведення перерахунку пенсії позивачеві розмір його пенсійної виплати не зменшився, а отже, відповідачем не було обмежено, звужено чи скасовано обсяг існуючих прав і свобод позивача.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною позивач звернувся до суд з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Так, у відповідності до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною третьою статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-XII) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до статті 13 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт "б" статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

в) особам, зазначеним у пунктах "а" і "б" цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Згідно з частиною 4 статті 63 Закону № 2262 усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до частини 2 статті 13 Закону № 2262 (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90% відповідних сум грошового забезпечення.

В дану статтю Законом України від 08.07.2011 № 3668 «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» були внесені зміни, якими обмежено максимальний розмір пенсії на рівні 80% від відповідних сум грошового забезпечення.

В подальшому, Законом України від 27.03.2014 № 1166 «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» також внесені зміни до статті 13 Закону № 2262 та змінено до 70% максимальний розмір пенсії від сум грошового забезпечення.

Статтею 22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

З аналізу викладених норм слідує, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 № 1166 зміни до частини другої статті 13 Закону № 2262 щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% від сум грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 24.04.2018 у справі № 686/12623/17 (К/9901/849/17).

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Слід зазначити, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги, від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій, набуте право не може бути скасоване чи звужене шляхом внесення змін до законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання протиправними дій відповідача в частині не проведення йому перерахунку пенсії у розмірі 76 % грошового забезпечення з 26.10.2017 та зобов'язання відповідача провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 26.10.2017 у розмірі 76 % відповідних сум грошового забезпечення відповідно до довідки від 26.03.2018 № 101/8685, № про грошове забезпечення.

Статтею 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, інвалідам 3 групи призначається в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

Рішеннями Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року та №6-р/2018 року від 17.07.2018 визнані неконституційними законодавчі акти, які скасовували компенсації та пільги передбачені ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У відповідності до ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що розмір мінімальної пенсії за віком відповідає розміру прожитковому мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Законом України «Про Держаний бюджет на 2018 рік», прожитковий мінімум для осіб які втратили працездатність з 01.07.2018 встановлено в розмірі 1435 гривен.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачу відповідач повинен виплачувати з 01.07.2018 додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 50% прожитковий мінімум для осіб які втратили працездатність станом, а не 170,82 грн., як це вбачається з розрахунку пенсії позивача.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в повному обсязі.

Також позивачем було подано клопотання про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, при вирішенні якого суд зважає на те, що в розумінні статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов'язком. Крім того, у суду відсутні підстави вважати, що рішення суду виконане не буде.

При вказаних обставинах, суд вважає, що в задоволенні клопотання про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду необхідно відмовити.

У зв'язку із звільненням позивача від сплати судового збору за подання адміністративного позову, підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) - задовольнити повністю.

Визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П'ятницька, 83-а, м. Чернігів, 14005, код ЄДРПОУ - 21390940) по перерахунку пенсії ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) згідно з довідкою від 26.03.2018 № 101/8685, № про грошове забезпечення, а також дії по нарахуванню пенсії ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) із розрахунку 70% грошового забезпечення та нарахуванню додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у меншому розмірі, ніж передбачено законом, протиправними;

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П'ятницька, 83-а, м. Чернігів, 14005, код ЄДРПОУ - 21390940) провести перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) відповідно до довідки від 26.03.2018 № 101/8685, № про грошове забезпечення із розрахунку 76% грошового забезпечення та нарахувати і виплачувати ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 26.10.2017.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повне судове рішення складено 13 листопада 2018 року.

Суддя В.І. Д'яков