Справа № 640/18067/18
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2018-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
У Х В А Л А

08 листопада 2018 року м. Київ № 640/18067/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Добрівська Н.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

за позовом

Акціонерного товариства «Укргазвидобування»

до

Кабінету Міністрів України

про

визнання протиправною та нечинною повністю постанови, стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди, -

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «Укргазвидобування» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом Кабінету Міністрів України про:

- визнання протиправною та нечинною повністю постанови Кабінету Міністрів України №187 від 22.03.2017 року;

- стягнути з Кабінету Міністрів України на користь Акціонерного товариства «Укргазвидобування» збитки у вигляді упущеної вигоди в сумі 45 361 207 451,56 грн.

У п.3 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з’ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту – КАС України) до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У преамбулі Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI (в редакції на час подання позову до суду) (надалі – Закон №3674-VI) визначено правові засади справляння судового збору, платників, об’єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону №3674-VІ судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі.

Згідно ч.2 ст.4 Закону №3674-VI, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору встановлюється у розмірі – 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч.2 ст.4 Закону №3674-VI, за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб’єктом владних повноважень, юридичною особою, ставка судового збору встановлюється у розмірі – 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі для працездатних осіб з 1 січня 2018 року – 1762,00 гривень.

Даний позов містить одну вимогу немайнового характеру та одну вимоги майнового характеру.

В контексті наведеного вище позивачем має бути сплачено судовий збір у розмірі 1 762,00 грн. за вимогу немайнового характеру та 616 700,00 грн. за вимогу майнового характеру (загальна сума, що підлягає сплаті за подання даного позову – 618 462,00 грн.).

Разом з тим, доказів на підтвердження сплати судового збору у належному розмірі позивачем до позовної заяви не додано.

Отже, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 618 462,00 грн.

Згідно ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 3 статті 3 КАС України встановлено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Також, відповідно до абз.1 ч.2 ст.122 КАС України у редакції на час звернення з позовом до суду, строк звернення залишився незмінний, а саме, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 статті 122 КАС України встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, у ч.3 ст.264 КАС України зазначено, що нормативно-правові акти можуть бути оскаржені до адміністративного суду протягом всього строку їх чинності.

Дане застереження обумовлене тим, що саме чинний нормативно-правовий акт створює для учасників правовідносин, що ним регулюються, певні правові наслідки, які можуть бути предметом оцінки судом в разі, якщо для позивача у справі такі наслідки виявились негативними.

Отже, дана норма процесуального законодавства не обмежує позивача щодо строку звернення до суду із позовом в разі оскарження ним нормативно-правового акта, який на день звернення до суду є чинним.

Водночас, як вбачається з позовної заяви, позивач оскаржує, правомірність постанови Кабінету Міністрів України №187 від 22.03.2017 року, а саме, просить визнати даний нормативно-правовий акт протиправним та нечинним. Така позовна заява направлена позивачем засобами поштового зв’язку 31.10.2018 року.

При цьому, постановою Кабінету Міністрів України №867 від 19.10.2018 року «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов’язків на суб’єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу», крім іншого, було затверджено перелік постанов Кабінету Міністрів України, що втратили чинність, серед яких і постанова Кабінету Міністрів України №187 від 22.03.2017 року (пункт 12 Переліку).

Беручи до уваги те, що оскаржуваний позивачем нормативно-правовий акт – постанова Кабінету Міністрів України №187 від 22.03.2017 року на день звернення позивача до суду із даним позовом не є чинною в силу положень постанови Кабінету Міністрів України №867 від 19.10.2018 року, визначені ч.3 ст.264 КАС України правила щодо строку, в який може бути оскаржений такий акт не розповсюджується.

Відтак, при вирішенні питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду із даним позовом застосовуються загальні правила КАС України, а саме, положення ч.2 ст.99 цього Кодексу України, в редакції на час виникнення спірних правовідносин та абз.1 ч.2 ст.122 КАС України в чинній редакції, а саме – шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, – це встановлений доказами день, коли особа дізналась про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення її прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов’язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

В позовній заяві Акціонерним товариством «Укргазвидобування» не зазначено, коли йому стало відомо про порушення своїх прав, однак при цьому, відповідно до доданих позивачем в обґрунтування заявлених вимог доказів вбачається, що при укладені ПАТ «Укргазвидобування» договорів із НАК «Нафтогаз України» ще у квітні 2017 року (від 27.04.2017 №УГВ5262/21-17) позивач не тільки був обізнаний з приводу змісту і сфери регулювання постанови Кабінету Міністрів України №187 від 22.03.2017 року, а і мав застосовувати у своїй діяльності в якості суб’єкта ринку природного газу.

Одночасно, суд звертає увагу на те, що коли йдеться про дію нормативно-правового акта, то строк, з якого особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, починається з дня опублікування акта, незважаючи на те, що особа, на яку поширює дію цей акт, фактично ознайомилася з ним значно пізніше. Це пояснюється тим, що особа мала реальну можливість (повинна була) дізнатися про цей акт у день його опублікування, якщо таке опублікування було зроблено у встановленому порядку.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03.05.2018 №826/6380/17.

Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Постанова Кабінету Міністрів України №187 від 22.03.2017 року набирала чинності з 01.04.2017, що визначено у пункті 3 цього акта. Проте, дана позовна заява була надіслана через поштове відділення лише 31.10.2018 року.

Таким чином, враховуючи дату звернення позивача до суду з даним позовом 31.10.2018 року (направлено через поштове відділення), позивачу необхідно надати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з посиланням на обставини, які перешкоджали позивачу звернутись до суду із відповідним позовом з дотриманням строку, встановленого абз.1 ч.2 ст.122 КАС України, навести доводи на обґрунтування поважності причин пропуску строку та надати докази на підтвердження таких доводів.

Водночас, суд попереджає позивача про те, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (ч.2 ст.123 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч.2 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом подання до суду належних доказів на підтвердження сплати судового збору у розмірі 618 462,00 грн. (отримувач коштів - УК у Печер.р-ні/Печерс.р-н/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) – 38004897, рахунок отримувача - 4021, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача – 899998, код класифікації доходів бюджету - 22030101)); заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з посиланням на обставини, які перешкоджали позивачу звернутись до суду із відповідним позовом з дотриманням строку, встановленого абз.1 ч.2 ст.122 КАС України, навести доводи на обґрунтування поважності причин пропуску строку та надати докази на підтвердження таких доводів.

Відповідно до ч.3 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

З огляду на зазначене та керуючись ст.160, ст.161, ч.1 ст.169, ст.243, ст.248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя –

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву Акціонерного товариства «Укргазвидобування» залишити без руху.

2. Встановити позивачу п’ятиденний строк з дня одержання даної ухвали для усунення недоліків.

3. Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до п.1 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали невідкладно надіслати особам, що звернулися із позовною заявою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.А. Добрівська