Справа № 1640/3281/18
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2018-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2018 року м. ПолтаваСправа № 1640/3281/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Удовіченка С.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Кисличенко О.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за адміністративним позовом ECOWAY Sp.z o.o до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

18 вересня 2018 року ECOWAY Sp.z o.o звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області про:

- визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №059448 від 04 вересня 2018 року;

- стягнення з державного бюджету України на користь ECOWAY Sp.z o.o сплаченого штрафу у розмірі 17000 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на безпідставність постанови №059448 від 04 вересня 2018 року, зважаючи на пред'явлення водієм позивача належного дозволу. Стосовно зазначення в СMR місця розвантаження вантажу, а саме - с. Біла Криниця, Рівненська митниця, наголошував, що останнє є помилково зазначеними відомостями, оскільки у вказаному місці було здійснено поміщення вантажу у митний режим експорт з подальшим експортом до Польщі. Зважаючи на необхідність випуску транспортного засобу з території України, позивач був змушений сплатити штраф, відтак вважає за необхідне також стягнути з державного бюджету України на користь ECOWAY Sp.z o.o сплаченого штрафу у розмірі 17000 грн.

02 жовтня 2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідачів просив відмовити у задоволенні позову, мотивуючи власну позицію тим, що акт перевірки свідчить, що позивачем здійснювалося перевезення вантажу без оформлення дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданого уповноваженими органами. Вважає, що посадові особи Укртрансбезпеки під час проведення перевірки, складання акту та розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України /а.с. 24-25/.

Ухвалою суду від 08 жовтня 2018 вирішено проводити розгляд справи в режимі відеоконференції.

У відповіді на відзив, що надійшла до суду 12 жовтня 2018 року, позивач наполягає на визнанні відповідачем факту, що здійснення перевезення вантажу із наступним перевезенням його через митний кордон України не потребує додаткових дозвільних документів /а.с. 52-53/.

22 жовтня 2018 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, якими відповідачем наголошено на обов'язку саме перевізника забезпечувати свого водія належними документами. Також зазначено про суперечливість наданих пояснень по суті пояснень позивача /а.с. 83/.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив суд задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання явку уповноваженого представника не забезпечили, хоча повідомлялись про час та місце судового розгляду справи.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на викладене, суд визнав за можливе розглядати справу за відсутності представника відповідачів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

03 вересня 2018 року при проведенні рейдової перевірки, місце перевірки: а/д Київ-Чоп 503+350 км, відповідно до направлення на перевірку № 005955 від 03 вересня 2018 року об 20 год. 00 хв., державними інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області було перевірено транспортний засіб марки VOLVO номерний знак LU 547СУ, який відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію DR/BAM 0068464 та договору лізингу використовується ECOWАY Sp.z.o.o., за кермом перебував водій ОСОБА_2

Відповідно до акту від 03 вересня 2018 року №097325 під час перевірки зафіксовано порушення законодавства про автомобільний транспорт, а саме: під час надання послуг з міжнародних вантажних перевезень згідно CMR №991126 від 03 вересня 2018 року, без оформлення дозволу центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті між пунктами, розташованими на території України, транспортним засобом, що належать іноземному перевізнику тобто без оформлення обов'язкових документів, визначених ст.57 Закону України "Про автомобільний транспорт" /а.с. 10/.

Згідно пункту 25 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (надалі - Порядок №1567) у разі виявлення вчиненого іноземним перевізником порушення посадова особа складає відповідний акт та приймає постанову про застосування адмшістративно-господарського штрафу, а інформацію про виявлені порушення адміністративно-господарський штраф надсилає центральному органові виконавчої влади, та забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи.

Управлінням Укртрансбезпеки у Полтавській області 04 вересня 2018 року винесено постанову №059448 про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою до позивача застосовано штраф у розмірі 17000 грн / а.с. 9/.

Не погодившись із вказаною постановою, позивач оскаржив її до суду.

Перевіряючи відповідність постанови №059448 від 04 вересня 2018 року критеріям, визначеним частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, та надаючи правову оцінку аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, урегульовано Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (надалі - Порядок №1567).

Згідно з пунктом 2 Порядку №1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб'єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку №1567 органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансінспекція, її територіальні органи - управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління.

Державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдова перевірка додержання суб'єктом господарювання, зокрема іноземним, вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка /пункт 12 Порядку №1567/.

За змістом пункту 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Матеріалами справи підтверджено, що в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 03 вересня 2018 року №097325 /а.с. 32/, складеному за результатами перевірки транспортного засобу марки VOLVO номерний знак LU 547СУ, який відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію DR/BAM 0068464 та договору лізингу використовується ECOWАY Sp.z.o.o., за кермом перебував водій ОСОБА_2М, зафіксовано, що підчас надання послуг з міжнародних вантажних перевезень згідно CMR №991126 від 03 вересня 2018 року, без оформлення дозволу центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті між пунктами, розташованими на території України, транспортним засобом, що належать іноземному перевізнику тобто без оформлення обов'язкових документів, визначених ст.57 Закону України "Про автомобільний транспорт".

При цьому, відповідно до вказаного акту водієм надано пояснення, відповідно до якого вантаж був завантажений в Харківський області з подальшим експортом в Польщу, через Рівненську митницю, як і зазначено у CMR.

У відповідності до положень статті 57 Закону України "Про автомобільний транспорт" №2344-III від 05 квітня 2001 року перевезення пасажирів і вантажів між пунктами, розташованими на території України, транспортними засобами, що належать іноземним перевізникам, забороняється, якщо на це не було отримано дозволу центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті.

Перевезення пасажирів та вантажів з третьої країни та/або в третю країну через територію України нерезидентами забороняється без відповідного дозволу центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті.

Перебування позивача у статусі перевізника-нерезидента під сумнів не ставиться.

Положеннями статті 55 того ж Закону України встановлено, що види дозвільних документів та порядок їх розподілу, видачі та використання українськими перевізниками при перевезенні по території іноземних країн визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, з урахуванням вимог законодавства України та законодавства країни, по території якої буде здійснюватися перевезення.

Міжнародні автомобільні перевезення іноземними перевізниками по території України здійснюються за наявності в перевізника українського дозволу або інших дозвільних документів, якщо інше не передбачено законодавством України.

Згідно з Законом України "Про автомобільний транспорт" та з метою подальшого впорядкування системи оформлення, видачі, використання та обліку дозволів на міжнародні перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом Наказом Міністерства транспорту України від 20 серпня 2004 року № 757 "Про впорядкування системи оформлення, видачі, використання та обліку дозволів на міжнародні перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31 серпня 2004 року за № 1075/9674 затверджено Порядок оформлення і видачі дозволів на поїздку по територіях іноземних держав при виконанні перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні, їх обміну та обліку.

Відповідно до пункту 2.3 такого Порядку визначено, що уповноважений орган на підставі інформації, наданої Міністерством інфраструктури України, здійснює організацію замовлення на виготовлення бланків дозволів на в'їзд (ввезення) та рух територією України вантажного транспортного засобу у міжнародному автомобільному сполученні (додаток 1 до цього Порядку), а також бланків дозволів для здійснення відповідних перевезень пасажирів територією України згідно з вимогами наказу Міністерства транспорту України від 09 лютого 2004 року № 75 "Про затвердження Порядку організації регулярних, нерегулярних і маятникових перевезень пасажирів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 червня 2004 року за № 759/9358.

Також, вказаним порядком встановлено форму бланку такого дозволу та особливі умови дозволу на в'їзд (ввезення) та рух територією України вантажного транспортного засобу у міжнародному автомобільному сполученні, відповідно до яких визначено:

1.Цей дозвіл є чинним для в'їзду (ввезення) та руху територією України вантажного автомобільного транспортного засобу, який зареєстровано в іноземній державі.

2. Цей дозвіл не дає права на здійснення перевезень між населеними пунктами України.

3.При в'їзді (ввезенні) та русі територією України оригінал бланка дозволу повинен бути на борту автомобільного транспортного засобу і надаватись для здійснення контролю компетентним органам України разом з документами на вантаж та документами на автомобільний транспортний засіб.

4. Цей дозвіл може використовуватись тільки автомобільним перевізником, зазначеним у пункті 2 цього дозволу, і не повинен передаватись іншій особі.

5. Цей дозвіл вважається недійсним і не дає права на в'їзд (ввезення) та рух територією України за наявності в ньому виправлень або ознак механічного втручання.

6. Власник цього дозволу зобов'язаний дотримуватись положень чинного законодавства про автомобільний транспорт та вимог міжнародних договорів України з питань міжнародних автомобільних перевезень.

Суд зауважує, що під час здійснення перевірки вказаного вище транспортного засобу водієм було пред'явлено інспекторам примірник Дозволу серії БА № 314251 на в'їзд (ввезення) та рух територією України вантажного транспортного засобу у міжнародному автомобільному сполученні, засвідчена копія якого долучена до матеріалів справи учасниками справи /а.с. 11, 33/.

Останній виданий Міністерством інфраструктури України, що відповідно до його Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 червня 2015 року № 460, є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах автомобільного, залізничного, морського та річкового транспорту, надання послуг поштового звязку, а також забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері авіаційного транспорту та використання повітряного простору України, розвитку, будівництва, реконструкції та модернізації інфраструктури авіаційного, морського та річкового транспорту, дорожнього господарства, навігаційно-гідрографічного забезпечення судноплавства, торговельного мореплавства, з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті, а також державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибної промисловості).

Досліджений судом дозвіл містить всі необхідні відмітки у відповідності до Додатку 1 до Порядку № 757 (особливі умови), а також виданий центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, а відтак вважається дійсним і дає права на в'їзд (ввезення) та рух територією України.

Всупереч викладеному відповідачем презюмовано факт здійснення перевезення іноземним перевізником без відповідного дозволу, виходячи з помилкового зазначення у СMR А № 991126 від 03 вересня 2018 року у відомостях про пункт розвантаження с. Біла Криниця, Рівненська митниця /а.с. 34/.

Варто наголосити, що положеннями статті 57 Закону України "Про автомобільний транспорт" №2344-III від 05 квітня 2001 року задля перевезення пасажирів і вантажів між пунктами, розташованими на території України, транспортними засобами, що належать іноземним перевізникам, вимагається виключно отримання дозволу центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, поза як відповідачем порушення встановлено виходячи з примірника СMR, що по своїй суті у відповідності до Конвенції о про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19 травня 1956 року) є саме міжнародною товарно-транспортною накладною.

Також, відповідачем у підтвердження підстав винесення постанови, що оскаржується зазначено про положення пункту 25 Порядку №1567, яким, крім іншого, визначено обов'язок направлення інформації про виявлені порушення адміністративно-господарський штраф центральному органові виконавчої влади, та забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи. Відтак, фактично зазначено про наявні підстави вважати, що такий транспорт буде здійснювати перетин кордону.

Всупереч наданим водієм поясненням та без врахування належним чином оформленого дозволу на в'їзд (ввезення) та рух територією України вантажного транспортного засобу у міжнародному автомобільному сполученні відповідачем винесено постанову від 04 вересня 2018 року № 059448, якою до позивача застосовано адміністративно-господаський штраф у сумі 17000 грн у відповідності до абз.7 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" №2344-III від 05 квітня 2001 року.

Відповідно до абз.7 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" №2344-III від 05 квітня 2001 року За порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за порушення нерезидентами вимог статті 57 цього Закону - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку наявність підстав для задоволення вимог ECOWAY Sp.z o.o в частині визнання протиправною постанови від 04 вересня 2018 року № 059448, якою до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 17000 грн.

У той же час, надаючи оцінку вимозі про стягнення з державного бюджету України на користь ECOWAY Sp.z o.o сплаченого штрафу, суд вважає її передчасною, а відтак такою, що задоволенню не підлягає, зважаючи, що рішення суду, яким скасовано постанову, якою до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф, ще не набрало законної сили.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відтак адміністративний позов ECOWAY Sp.z o.o підлягає частковому задоволенню.

Згідно із частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області на користь ECOWAY Sp.z o.o витрати зі сплати судового збору у розмірі 881 грн.

Керуючись статтями 2, 7, 9, 77, 139, 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ECOWAY Sp.z o.o (ul. Lubelska 69, lok.12, 22-100 Chelm, Polska, NIP НОМЕР_1 (вул. Любельська,69, оф.12, 22-100, Хельм, Польща, ідентифікаційний код НОМЕР_1) ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (пр-т Перемоги,14, м. Київ, 01135, ідентифікаційний код 39816845), Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області (вул. Європейська, 155, м. Полтава, 36000) про скасування постанови задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №059448 від 04 вересня 2018 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області (вул. Європейська, 155, м. Полтава, 36000) на користь ECOWAY Sp.z o.o (ul. Lubelska 69, lok.12, 22-100 Chelm, Polska, NIP НОМЕР_1 (вул. Любельська,69, оф.12, 22-100, Хельм, Польща, ідентифікаційний код НОМЕР_1) ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 881 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Повне рішення складено 14 листопада 2018 року.

Суддя ОСОБА_3