Справа № 826/22447/15
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2018-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

08 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі судді-доповідача Степанюка А.Г., суддів Губської Л.В., Епель О.В., перевіривши матеріали апеляційної скарги Державної фіскальної служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 липня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мазотті Україна» до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві, Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Тріо Лайн ЛТД», у подальшому назву якого було змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Мазотті Україна» (далі - Позивач, ТОВ «Мазотті Україна») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - Відповідач-1, ДПІ у Деснянському районі) про:

- визнання протиправними дій щодо розірвання в односторонньому порядку договору №050620151 про визнання електронних документів;

- визнання протиправними дій щодо відмови у прийнятті поданої ТОВ «Тріо Лайн ЛТД» 15.07.2015 року о 18:30 податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року;

- зобов'язання вважати прийнятою та зареєстрованою подану 15.07.2015 року о 18:30 податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2015 року.

24.02.2017 року Позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог та залучення співвідповідачів - Києво-Святошинську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Київській області (далі - Відповідач-2, Києво-Святошинська ОДПІ) і Державну фіскальну службу України (далі - Відповідач-3, ДФС України).

В указаній прийнятій судом першої інстанції заяві Позивач просив:

- зобов'язати Києво-Святошинську ОДПІ відобразити показники декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року ТОВ «Тріо Лайн ЛТД» у системі електронного адміністрування податку на додану вартість щодо автоматичного збільшення реєстраційної суми ліміту реєстрації податкових накладних;

- зобов'язати ДФС України збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на величину від'ємного значення за червень 2015 року у розмірі 921 001 грн. та відобразити відповідне збільшення у витязі з системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.07.2017 року залучено у якості відповідачів Києво-Святошинську ОДПІ та ДФС України.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.07.2018 року позов задоволено частково - визнано протиправними дії ДПІ у Деснянському районі щодо розірвання в односторонньому порядку договору №050620151 від 15.06.2015 про визнання електронних документів; визнано протиправними дії ДПІ у Деснянському районі щодо відмови у прийнятті податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року ТОВ «Маззотті Україна»; приписано вважати податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2015 року прийнятою та зареєстрованою днем її фактичного отримання - 15.07.2015 року; зобов'язано ДФС України збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку ТОВ «Маззотті Україна» має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на величину від'ємного значення за червень 2015 року у розмірі 921 001,00 грн. та відобразити відповідне збільшення у витязі з системи електронного адміністрування податку на додану вартість. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Відповідач-3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.10.2018 року справу №826/22447/15 було прийнято до провадження та апеляційну скаргу ДФС України було залишено без руху, оскільки до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору на суму 6 054,00 грн.. Судом надано строк для усунення недоліків - десять днів з моменту отримання копії зазначеної ухвали, яку було отримано Апелянтом 25.10.2018 року, про що свідчить наявне у матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення.

На виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції Відповідачем-3 01.11.2018 року до суду направлено клопотання про продовження строків на усунення недоліків, яке обґрунтовано неможливістю сплати судового збору у зв'язку з зупинення операцій на рахунках Державною казначейською службою України згідно п. 29 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року №845.

Розглянувши заявлене клопотання, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Тобто, законодавцем визначено, що десятиденний строк є достатнім для усунення як недоліків позовної заяви, так і апеляційної скарги. Однак, як вбачається з матеріалів справи, у межах встановленого судом строку недоліки апеляційної скарги, про які зазначено в ухвалі від 16.10.2018 року, усунуті не були.

При цьому жодних доказів вчинення дій, спрямованих на забезпечення сплати судового збору на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, Відповідачем-3 не надано.

Посилання Апелянта на блокування органами ДКС України рахунків ДФС України, що унеможливлювало своєчасну сплату судового збору, суд вважає помилковим та таким, що не узгоджується з положеннями п. 29 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (у редакції, яка набрала чинності 30.03.2018 року), який визначає, що на час здійснення безспірного списання коштів проводяться платежі боржника із сплати податків і зборів, у тому числі судового збору.

Судом враховується, що законодавчо закріплений обов'язок суду надати достатній для усунення недоліків апеляційної скарги строк, насамперед, обумовлений специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не забезпечив оскарження у встановленому законом порядку рішення суду першої інстанції, відносини стають стабільними із набранням законної сили рішенням суду.

Таким чином, зважаючи на викладене та з огляду на подання Апелянтом клопотання про продовження строку для усунення недоліків без надання доказів вчинення дій, спрямованих на забезпечення сплати судового збору, суд приходить до висновку про необхідність відмови у його задоволенні.

Відповідно до ч. 2 ст. 228 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 4 статті 169 КАС України передбачено, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до ч. 5 ст. 298 КАС України питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п'яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Підсумовуючи наведене та керуючись приписами Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне повернути апеляційну скаргу Апелянту, відмовивши у задоволенні клопотання про продовження строків для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 169, 248, 298, 321, 325 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Державної фіскальної служби України про продовження строків для усунення недоліків - відмовити.

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 липня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мазотті Україна» до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві, Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії - повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді Л.В. Губська

О.В. Епель