Справа № 2040/7313/18
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2018-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Рішення

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"08" листопада 2018 р. № 2040/7313/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання Попова А.О.

представник позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

представника відповідача - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№100)" (62493, Харківська область, Харківський район, с. Темнівка, вул. Харківська, 3)
до Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46)
про скасування вимоги,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Державне підприємство "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№100)", звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в якому просить суд:

1. Скасувати Вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 16.05.2018 року № Ю- та Рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 16.05.2018 року, які складені на підставі акту документальної перевірки від 20.03.2018 року № 988/20-40-13-16-07/08680906, які складені головним управлінням ДФС у Харківській області.

2. Стягнути з Головного управління ДФС у Харківській області на користь Державного підприємства Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№100) суму судових витрат при їх наявності.

В обґрунтування позову зазначено, що Вимога про сплату боргу (недоїмки) від 16.05.2018 року № Ю- та Рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 16.05.2018 року, які складені на підставі акту документальної перевірки від 20.03.2018 року № 988/20-40-13-16-07/08680906 головним управлінням ДФС у Харківській області є незаконними та такими, що складені з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягають скасуванню.

Представники позивача в судове засідання зявилися, позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача в судове засідання зявилися, щодо задоволення позовних вимог заперечували зазначивши, що Вимога про сплату боргу (недоїмки) від 16.05.2018 року № Ю- та Рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 16.05.2018 року, які складені на підставі акту документальної перевірки від 20.03.2018 року № 988/20-40-13-16-07/08680906, є законними та такими, що винесені в межах чинного законодавства України, а тому не підлягають скасуванню.

Судом встановлено, що з 20.02.2018 року до 04.03.2018 року ГУ ДФС у Харківській області проведена планова документальна виїзна перевірка ДП «Підприємство ДКВС України (№100)» (податковий номер 08680906) на підставі наказу ГУ ДФС України у Харківській області №758 від 07 лютого 2018 року виданого начальником ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_6, з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування (далі- єдиний внесок), військового збору за період з 01.10.2015 року по 31.12.2017 року.

За результатами перевірки було складено акт планової документальної виїзної перевірки ДП «Підприємство ДКВС України (№100)» (податковий номер 08680906) від 20.03.2018 року № 988/20-40-13-16-07/08680906 яким було встановлено п.3 Висновку - порушення п.2 ст.6, абз.1.п.1 ст.7 Закону України від 08 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», установою занижено базу нарахування єдиного внеску на суму 4 701 135,79 грн., у жовтні-грудні 2016 року, січні-грудні 2017 року за рахунок не включення до бази нарахування єдиного внеску заробітної плати засуджених: у жовтні 2016 року на суму 242 430,54 грн.; у листопаді 2016 року у сумі 240 812,43 грн.; у грудні 2016 року на суму 227 235,28 грн.; у січні 2017 року у сумі 192 017,69 грн.; у лютому 2017 року у сумі 265 631,60 грн.; у березні 2017 року у сумі 283 494,52 грн.; у квітні 2017 року у сумі 310 012,67 грн.; у травні 2017 року у сумі 349 729,38грн.; у червні 2017 року у сумі 373 776,62 грн.; у липні 2017 року у сумі 358 805,19 грн.; у серпні 2017 року у сумі 361 646,67 грн.; у вересні 2017 року у сумі 369 765,94 грн.; у жовтні 2017 року у сумі 385 021,60 грн.; у листопаді 2017 року у сумі 360 893,83 грн.; у грудні 2017 року у сумі 379 861,83 грн. та п.4 Висновку порушення п.2 ст.6, ст..8, п.2 ст.9 Закону України від 08 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», занижено суму нарахованого єдиного внеску1 034 249,88 грн., у жовтні-грудні 2016 року, січні-грудні 2017 року за рахунок не включення до бази нарахування єдиного внеску заробітної плати засуджених, а саме: у жовтні 2016 року на суму 53 334,72 грн.; у листопаді 2016 року у сумі 52 978,73 грн.; у грудні 2016 року на суму 49 991,76 грн.; у січні 2017 року у сумі 42 243,89 грн.; у лютому 2017 року у сумі 58 438,95 грн.; у березні 2017 року у сумі 62 368,79 грн.; у квітні 2017 року у сумі 68 202,78 грн.; у травні 2017 року у сумі 76 940,46 грн.; у червні 2017 року у сумі 82 230,86 грн.; у липні 2017 року у сумі 78 937,14 грн.; у серпні 2017 року у сумі 79 562,27 грн.; у вересні 2017 року у сумі 83 348,50 грн.; у жовтні 2017 року у сумі 84 704,75 грн.; у листопаді 2017 року у сумі 79 396,64 грн.; у грудні 2017 року у сумі 83 569,60 грн.

Позивач не погодився з висновками Акту планової документальної виїзної перевірки від 20.03.2018 року №988/20-40-13-16-07/08680906, та надав свої заперечення, а саме до п.3 та п.4 Акту планової документальної виїзної перевірки вих.№ 7/9/209П/Фд від 27.04.2018 року .

15.05.2018 року вх..№ 102 П позивачем була отримано відповідь відповідача «Про розгляд заперечення до акту «Про результати планової документальної виїзної перевірки Державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№100)» від 20.03.2018 року за № 988/20-40-13-16-07/08680906, вих..№19373/10/20-40-13-16-12 від 11.05.2018 року (Додаток №3), де відповідач зазначив, що «…вважаємо висновки, що викладені в акті від 20.03.2018 року за №988/20-40-13-16-07/08680906 «Про результати планової документальної виїзної перевірки Державне підприємство «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№100)» (податковий номер 08680906) з питань правильності обчислення, повноти та своєчасності сплати податку з доходів фізичних осіб, військового збору, єдиного внеску за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2017 р» вірними та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.»

22.05.2018 року поштовим листом у відділенні поштового звязку Позивачем були отримані:

1. Вимога про сплату боргу (недоїмки) від Відповідача від 16.05.2018 року №Ю- (Додаток №4), де зазначалося, що станом на 20 березня 2018 року заборгованість зі сплати єдиного внеску становить 1 034 249,88 грн. (один мільйон тридцять чотири тисячі двісті сорок девять грн. 88 коп.)», та відповідно до ст..25 Закону про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів, акта документальної перевірки від 20.03.2018 року № 988/20-40-13-16-07/08680906, ВИМАГАЄ сплатити суми недоїмки в сумі 1 034 249,88 грн.;

2. Рішення від 16.05.2018 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником податків своєчасно не нарахованого єдиного внеску про застосування штрафних санкцій (Додаток №5), яке складено на підставі матеріалів перевірки від 20.03.2018 року № 988/20-40-13-16-07/08680906, і за наслідками якої донараховано 1 034 249,88 грн., єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування та вирішено застосувати штрафні санкції у розмірі 517 124,94 грн. (пятсот сімнадцять тисяч сто двадцять чотири грн. 94 коп.).»

Позивач не погодилось з вказаними Вимогою про сплату боргу (недоїмки) №Ю- у сумі: 1 034 249,88 грн. (один мільйон тридцять чотири тисячі двісті сорок девять грн. 88 коп.), та Рішенням № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником податків своєчасно не нарахованого єдиного внеску про застосування штрафних санкцій у розмірі 517 124,94 грн. (пятсот сімнадцять тисяч сто двадцять чотири грн. 94 коп.), які надійшли від Відповідача, та направило Скаргу на рішення № від 16.05.2018 року Головного управління ДФС у Харківській області про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 517 121,94 грн., та вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю- від 16.05.2018 року у розмірі 1 034 249,88 грн., до виконуючого обовязки Голови державної фіскальної служби України ОСОБА_7 з одночасним направленням копії до Головного управління ДФС у Харківській області вих..№7/14/259/П/Фд від 30.05.2018 року (Додаток№6), рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

05.07.2018 року вх.№152П на адресу ДП «Підприємство ДКВС України (№100)» надійшла відповідь на скаргу «Рішення про результати розгляду скарги» від 02.07.2018 року вих..№22137/6/99-99-11-02-02-25 (Додаток №7), де зазначалось, що «…вирішив вимогу про сплату боргу(недоїмки) від 16.05.2018 №Ю- та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 16.05.2018 № ГУ ДФС у Харківській області вирішив залишити без змін, а скаргу ДП «Підприємство ДКВС України (№100)» від 30.05.2018 №7/14/259П/Фд- без задоволення.»

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Суд зазначає, що порядок використання праці засуджених осіб та нараховує їм заробітну плату врегульовано положеннями статті 118 Кримінально-виконавчого кодексу України зі змінами, внесеними Законом України № 1492-VI.II від 07.09.2016: якою визначено, що «Засуджені до позбавлення волі мають право працювати та залучаються до суспільно корисної праці у місцях і на роботах, визначених адміністрацією колонії, з урахуванням наявних виробничих потужностей, зважаючи при цьому на стать, вік, працездатність, стан здоров'я і спеціальність. Засуджені залучаються до оплачуваної праці, як правило, на за строковим трудовим договором, що укладається між засудженим і виправною колонією (слідчим ізолятором), за умови забезпечення їх належної охорони та ізоляції.»

Відповідно до абазу 3 ч.1 ст.118 Кримінально-виконавчого кодексу України, праця засуджених до позбавлення волі регулюється законодавством про працю з особливостями, визначеними цим Кодексом.

Згідно статті 122 Кримінально-виконавчого кодексу України «Засуджені до позбавлення волі, залучені до суспільно корисної оплачуваної праці за строковим трудовим договором, підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню.»

Аналізуючи вище зазначені положення у сукупності суд приходить до висновку, що законодавцем визначено декілька обовязкових підстав залучення засуджених до суспільно корисної праці, а саме це:

- укладення між засудженим і виправною колонією (слідчим ізолятором) строкового трудового договору, за умови забезпечення їх належної охорони та ізоляції.

- засуджені які залучені до суспільно корисної оплачуваної праці за строковим трудовим договором, підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню.

Як було встановлено судом та доказів зворотного відповідачем на вимогу суду надано не було, що позивач не є роботодавцем для засуджених, не укладає строкові трудові договори, оскільки таке право надано Кримінально-виконавчим кодексом України виключно державній установі, не здійснює виплату заробітної плати засудженим та не сплачували за засуджених загальнообов'язкові державні соціальному виплати по страхованих особах.

Позивач протягом усього часу здійснює підприємницьку діяльність укладаючи з іншими підприємствами договори на виготовлення певної продукції, та для виконання даних послуг винаймає робочу силу з числа засуджених які тримаються в Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)».

Згідно абз.1 п.1 ст.4 Закону України від 08 липня 2010 року №2464-VI „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" «Платниками єдиного внеску є: 1) роботодавці:

підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами;»

Згідно абз.1 п. 1 ст.7 Закону України від 08 липня 2010 року №2464-V! „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" «Єдиний внесок нараховується:

1) для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого) частини першої статті 4 цього Закону. - на суму нарахованої кожній застрахований особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці, та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послу) за цивільно-правовими договорами».

Враховуючи вище викладені висновки суду, що відповідачем доказів того, що позивач є роботодавцем для засуджених та укладав строкові трудові договори, здійснював виплату заробітної плати засудженим та сплачував за засуджених загальнообов'язкові державні соціальному виплати по страхованих особах не надав суд вважає, що вимога Головного управління ДФС у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) від 16.05.2018 року № Ю- та рішення Головного управління ДФС у Харківській області № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 16.05.2018 року винесено з порушенням норм чинного законодавства України, а отже підлягають скасуванню

Щодо посилання відповідача на копію витягу головної книги по рахунку № 6612 по заробітній платі за 2016 та 2017 роки як на доказ який підтверджує нарахування позивачем заробітної плати засудженим то до зазначеного доказу суд ставить критично, оскільки згідно нього неможливо ідентифікувати кому та за який відпрацьований час було нараховано заробітну платню.

Судові витрати підлягають стягненню згідно положень ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст.246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№100)" (62493, Харківська область, Харківський район, с. Темнівка, вул. Харківська, 3) до Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46) про скасування вимоги задовольнити в повному обсязі.

Скасувати Вимогу Головного управління ДФС у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) від 16.05.2018 року № Ю-.

Скасувати Рішення Головного управління ДФС у Харківській області № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 16.05.2018 року.

Стягнути з Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46) на користь Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№100)" сплачений судовий збір у сумі 23270 (двадцять три тисячі двісті сімдесят) грн. 62 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Постанова у повному обсязі виготовлена 13 листопада 2018 року.

Суддя Спірідонов М.О.