Справа № 0540/9564/18-а
Суддя: Ушенко С.В.
Дата ухвалення: 2018-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2018 р. Справа№0540/9564/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Ушенка С.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності щодо ненадання до Державної фіскальної служби України у 15-денний строк з дня реєстрації заяви висновку щодо виплати грошової допомоги разом з документами, які було додано до заяви, та зобов'язання скласти висновок щодо виплати грошової допомоги у зв'язку із встановленням ІІІ групи інвалідності відповідно до вимог Податкового кодексу України та Закону України «Про міліцію».

В обґрунтування позову посилається на те, що вона перебувала на службі Державної фіскальної служби України у Донецькій області та обіймала посаду старшого слідчого першого відділу кримінальних розслідувань СУ ФР ДПІ у Куйбишевському районі м. Донецька. З 01.09.2015 перебувала на посаді старшого слідчого першого відділу кримінальних розслідувань СУ ФР ДПІ у м. Краматорську та має спеціальне звання майор податкової міліції. Наказом Головного управління ДФС у Донецькій області від 01.07.2016 № 175-о її звільнено із займаної посади у запас за пп. «б» (за хворобою) п. 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 № 114 та п. 7 Положення про державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 № 236.

Згідно довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії АГ № 0012896 від 20.07.2016 їй станом на 01.07.2016 встановлено ступінь втрати працездатності 40 відсотків та визначено, що її захворювання пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850, у зв'язку з чим вона звернулася із заявою до Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області, в якій просила здійснити передбачені законодавством призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням ІІІ групи інвалідності працівника податкової міліції в наслідок захворювання, пов'язаного з виконанням службових обов'язків, але отримала відмову, оскільки з 07.11.2015 втратив чинність Закон України «Про міліцію», яким гарантувався державою правовий та соціальний захист осіб начальницького складу податкової міліції та членів їх сімей, що передбачений статтею 356 Податкового кодексу України та статтями 20-23 Закону України «Про міліцію». Посилаючись на абз. 3 п. 15 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» вважає вказані дії протиправними.

В матеріалах справи наявний відзив відповідача на позовну заяву, вмотивований тим, що з 07.11.2015 втратив чинність Закон України «Про міліцію», яким держава гарантувала правовий та соціальний захист осіб начальницького складу податкової міліції та членів їх сімей, що передбачений статтею 356 Податкового кодексу України та статтями 20-23 Закону України «Про міліцію», а отже на теперішній час проведення розрахунку та виплати одноразової грошової допомоги працівникам податкової міліції законодавством не врегульовано. Вважає свої дії правомірними та просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 02 жовтня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19.10.2018 у задоволені заяви відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження відмовлено.

Розгляд справи проведено за правилами ст. 263 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1

Відповідач в даних правовідносинах є суб'єктом владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України.

Відповідно до наказу ГУ ДФС у Донецькій області № 88-0 від 16.07.2013 позивач перебувала на службі Державної фіскальної служби України у Донецькій області та обіймала посаду старшого слідчого першого відділу кримінальних розслідувань СУ ФР ДПІ у Куйбишевському районі м. Донецька. З 01.09.2015 перебувала на посаді старшого слідчого першого відділу кримінальних розслідувань СУ ФР ДПІ у м. Краматорську та має спеціальне звання майор податкової міліції.

Наказом Головного управління ДФС у Донецькій області від 01.07.2016 № 175-о позивача звільнено із займаної посади у запас за пп. «б» (за хворобою) п. 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 № 114 та п.7 Положення про державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Мінісрів України від 21.05.2014 № 236.

Згідно довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії АГ № 0012896 від 20.07.2016 позивачеві станом на 01.07.2016 встановлено ступінь втрати працездатності 40 відсотків та визначено, що її захворювання пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850.

Згідно довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії АВ №0704382 від 17 липня 2017 року позивачеві встановлено ІІІ групу інвалідності у зв'язку із захворюванням, пов'язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

07.12.2017 позивач звернулася із заявою до Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області, в якій просила здійснити їй передбачені законодавством призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням ІІІ групи інвалідності працівника податкової міліції в наслідок захворювання, пов'язаного з виконанням службових обов'язків.

Листом Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області від 15.08.2018 позивачеві повідомлено про відсутність підстав для розгляду матеріалів та підготовки висновку про призначення виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням інвалідності та втратою працездатністю колишнім працівникам податкової поліції, оскільки з 07.11.2015 втратив чинність Закон України «Про міліцію», яким гарантувався державою правовий та соціальний захист осіб начальницького складу податкової міліції та членів їх сімей, що передбачений статтею 356 Податкового кодексу України та статтями 20-23 Закону України «Про міліцію».

Згідно п. 356.1 ст. 356 Податкового кодексу України, держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20-23 Закону України "Про міліцію" та Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Відповідно ст. 23 Закону України «Про міліцію» передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

З 07 листопада 2015 року набрав чинності Закон України "Про Національну поліцію", у зв'язку з чим Закон України «Про міліцію» втратив чинність.

Разом з тим, згідно абз. 3 п. 15 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок № 850).

Таким чином, виходячи з приписів зазначеної правової норми, суд приходить до висновку, що за позивачем зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію" відповідно до Порядку № 850, який діяв до набрання чинності Законом України № 580-VІІІ та продовжує діяти на даний час.

Тому, суд не бере до уваги твердження представника Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області про відсутність у позивача правових підстав отримання одноразової грошової допомоги в порядку, встановленому статтею 23 Закону України «Про міліцію», у зв'язку з втратою чинності вказаним Законом.

Згідно змісту Постанови Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015, вона прийнята відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію», дія якої, відповідно до положень ст. 356 ПК України, поширюється, зокрема, й на осіб начальницького і рядового складу податкової міліції.

Відповідно до п. 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Відповідно до п. 2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги є, у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності, - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Сукупний аналіз наведених вище положень нормативно-правових актів свідчить про те, що колишні працівники податкової міліції, яким внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, встановлено інвалідність після набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію», мають право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до положень ст. 23 Закону України «Про міліцію» в порядку та на умовах, визначених Порядком № 850.

Позивач набула права на виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням їй ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах податкової міліції з 20 липня 2016 року, тобто з дня встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

З огляду на все вище викладене, суд приходить до висновку, що позивач, як особа, що перебувала на службі в органах податкової міліції та внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, яке призвело до встановлення останньому інвалідності ІІІ групи з 17 липня 2017 року, має право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно п. 7, п. 8 Порядку № 850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії:

- довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією;

- постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

- акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС;

- сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації;

- документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

Таким чином, реалізація права позивача на отримання одноразової грошової допомоги повинна бути забезпечена шляхом прийняття Головним управлінням Державної фіскальної служби України у Донецькій області відповідного висновку щодо виплати грошової допомоги та направлення такого висновку до Державної фіскальної служби України для прийняття рішення про призначення такої допомоги.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області щодо ненадання до Державної фіскальної служби України у 15 денний строк з дня реєстрації заяви позивача висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги разом з документами, які були додані до заяви, є протиправною, а з метою відновлення порушеного права позивача на таку допомогу слід зобов'язати Головне управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області надати висновок щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, яка настала внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах державної податкової служби (податкової міліції) з направленням такого висновку до Державної фіскальної служби України для прийняття рішення про призначення виплати.

Згідно ч. 1 і ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність дій/бездіяльності щодо ненадання до Державної фіскальної служби України у 15 денний строк з дня реєстрації заяви висновку щодо виплати грошової допомоги разом з документами, які були додані до заяви, а отже позов підлягає задоволенню.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за подання до Донецького окружного адміністративного суду даної позовної заяви сплачено судовий збір у сумі 704,80 грн. відповідно до квитанції від 21 вересня 2018 року.

Таким чином, сплачена позивачем зазначена сума судового збору підлягає стягненню на його користь з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 139, 242, 244-250, 255, 263, 295, 297, 371, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1; АДРЕСА_2) до Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області (; 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області (; 87526, Донецька область, м.Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114) щодо ненадання до Державної фіскальної служби України у 15-денний строк з дня реєстрації заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1; АДРЕСА_2) від 30.07.2018 висновку щодо виплати грошової допомоги разом з документами, які додані до заяви від 30.07.2018.

Зобов'язати Головне управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області (; 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114) за заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1; АДРЕСА_2) від 30 липня 2018 року скласти висновок щодо виплати грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІІ групи інвалідності відповідно до вимог Податкового кодексу України та Закону України «Про міліцію».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області (; 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1; АДРЕСА_2) судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 01 листопада 2018 року.

Суддя Ушенко С.В.