Справа № 614/800/18
Суддя: Гуляєва Г. М.
Дата ухвалення: 2018-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Борівський районний суд Харківської області
справа: № 614/800/18
провадження: 2-а/614/5/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2018 р. Борівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Гуляєвої Г.М.

за участю: секретаря Євтіхієвої С.В.

позивача ОСОБА_1

відповідачів: Токаря О.М.

Чередніченко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Борова адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Борівського ВП Ізюмського ВП ГУНП Харківської області (на стороні відповідача: інспектор СРПП Борівського ВП Ізюмського ВП ГУНП Харківської області Токар Олександр Миколайович; старший сержант СРПП Борівського ВП Ізюмського ВП ГУНП Харківської області Чередніченко Олександр Олександрович)

про скасування постанови серії ДР № 000470 від 20 серпня 2018 року за ст. 126 КУпАП та постанови серії НК № 040716 від 20 серпня 2018 року за ст. 121 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови серії ДР № 000470 від 20 серпня 2018 року за ст. 126 КУпАП та постанови серії НК № 040716 від 20 серпня 2018 року за ст. 121 КУпАП.

У позові зазначив, що 20 серпня 2018 р. приблизно о 09.00 год. він підійшов до магазину «АРАРАТ» по вул. Миру, біля вказаного магазину він побачив мопед свого брата ОСОБА_1, позивач вирішив почекати брата біля мопеду. В цей час до нього підійшли працівники поліції з питанням кому належить мопед, на що позивач відповів, що мопед належить його брату. Працівник поліції повідомив йому, що бачив як на ньому їхав позивач. Інспектор СРПП Борівського ВП Токар О.М. запропонував позивачу проїхати до райвідділу для складання протоколу про порушення ПДР, на що позивач заперечував, що їхав на мопеді, оскільки пояснив, що мопед не його і документів на мопед у нього немає. На що працівник поліції відповів, що вилучає транспортний засіб, так як у позивача відсутні документи на нього.

Позивач попросив надати йому докази його правопорушення, та бланк або аркуш для пояснення, на що йому було відмовлено, оскільки для складання постанови не потрібні пояснення.

З постановами, складеними на нього не згоден.

12.09.2018 р. ухвалою судді Борівського районного суду Харківської обл. відкрито провадження у справі.

28.09.2018 р. відповідачі надали до суду відзив на позовну заяву, в якому просили позовну заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову від 20.08.2018 р. серії ДР № 000470 та серії НК № 040716 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - без змін.

19.10.2018 р. позивач надав до суду відповідь на відзив, в якому просив відхилити аргументи наведені відповідачами у відзиві з мотиву їх недостовірності, невідповідності фактичним обставинам справи та наданим ним доказів.

В судовому засіданні позивач підтвердив вищевикладене та підтримав позовні вимоги, пояснивши, що в позовній заяві він невірно вказав час події - 9.00 год., дійсно це відбулося приблизно о 21.00 год.

Відповідачі: Токар О.М. та Чередниченко О.О. в судовому засіданні вважають, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню, оскільки 20.08.2018 р. близько 21.00 год. поблизу автостанції «Борова» по вул. Миру смт. Борова вони побачили водія, який рухався по вул. Шкільній на мопеді, побачивши попереду автомобіль патрульної поліції, різко змінив напрямок руху, повернув на вулицю Миру, при цьому було встановлено, що мопед не має державного номерного знаку, в зв'язку з чим відповідачами було прийнято рішення зупинити водія мопеду, для чого було увімкнено червоний проблисковий маячок та подано звуковий сигнал, в свою чергу водій, переконавшись, що поліцейські слідкують за ним, ще раз змінив напрямок руху, повернувши на пров. Миру, зупинився поблизу магазину «Арарат» та намагався покинути місце стоянки мопеду, однак був зупинений ними. Інспектор СРПП Борівського ВП Токар О.М. та поліцейський СРПП Борівського ВП Чередниченко О.О. попросили пред'явити документи, однак ОСОБА_1 спочатку не надавав ніяких документів, факт порушення заперечував, відмовлявся від підпису в протоколі, просив надати йому відео фіксацію порушення, що було неможливо зробити, оскільки в зв'язку зі змінами руху водія на реєстраторі не відображено керування ним мопедом. Але після того як поліцейські повідомили його, що в якості свідків вони запросять перехожих, які перебували в той час на вулиці, ОСОБА_1 зізнався у керуванні мопеду та надав посвідчення водія на своє ім'я, однак було встановлено що правопорушник не має відповідної категорії в посвідченні водія, крім того, мопед не зареєстрований у відповідному порядку. Працівниками поліції були складені постанови та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП з накладенням штрафу в сумі 510 грн. та за ч.6 ст.121 КУпАП з накладенням штрафу в сумі 170 грн. Під час складання постанови до поліцейських під?їхав на своєму автомобілі брат позивача - ОСОБА_1, який повідомив, що перебував вдома, коли йому зателефонував позивач та повідомив, що його зупинили працівники поліції та хочуть помістити мопед на штрафмайданчик Борівського ВП. Після роз'яснення всіх обставин притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, мопед було поміщено до Борівського ВП, при цьому складено Акт огляду та тимчасового затримання ТЗ №20 від 20.08.2018 р., другий примірник якого отримав позивач. В даному акті ОСОБА_1 теж не заперечував факт керування мопедом.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що він є рідним братом ОСОБА_1, вказаний мопед належить йому. Свій мопед він продавав біля магазину «Арарат», зранку на причепі привіз, а ввечері хотів його забрати. 20.08.2018 р. ввечері йому зателефонував брат, що його затримали співробітники поліції. Коли він приїхав на місце, то поліцейські вже складали протокол в присутності двох понятих. Володимир пояснив, що мопед належить йому та показав відповідні документи. Вважає, що мопед не рухався, оскільки його двигун був холодний, крім того, на мопеді він залишав табличку «Продаю» з номером телефону, мопед знаходився біля вищевказаного магазину без нагляду та без засобів охорони. Крім того, зауважив, що у нього склалося враження, що поняті, яких запросили співробітники не поліції не бачили факту правопорушення і не бажали бути понятими.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засідання пояснила, що вона працювала в магазині «Капітошка» продавцем з 6 по 25 серпня 2018 р., з 8.00 год. до 17.00 год. Магазин вона завжди відчиняла зранку приблизно о 7.50 год., за період її роботи вона ніразу не бачила, щоб біля магазину «Капітошка» чи «Арарат» (вони знаходяться в одній будівлі) продавався мопед, який стояв би на стоянці поряд з магазином.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що 20.08.2018 р. ввечері приблизно о 21.00 год. він разом з ОСОБА_9 на автомобілі ВАЗ 2109 під?їхали до магазину «Арарат». Автомобіль залишили біля магазину «Капітошка», який знаходиться в тій же будівлі, що й магазин «Арарат». В цей час біля магазину «Капітошка» інших транспортних засобів, в тому числі і мопедів - не було. ОСОБА_9 пішов до магазину, а ОСОБА_8 залишився сидіти в автомобілі, коли ОСОБА_9 виходив з магазину, до нього підійшов співробітник поліції, та записав номер телефону ОСОБА_9. Через деякий час їм зателефонував поліцейський і вони під?їхали до Борівського ВП і там побачили як співробітник поліції котив мопед, поряд з ним був ОСОБА_1 і ще один незнайомий хлопець. Інспектор поліції запросив ОСОБА_8 та ОСОБА_9 бути понятими при встановленні вищевказаного мопеда на штраф.майданчик. Вони оглянули мопед, фари і сам мопед, все було ціле та неушкоджене. При цьому вони попробували двигун мопеда, який був теплий.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні дав пояснення аналогічні поясненням ОСОБА_8

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (серія НК №040716) від 20.08.2018 р., ОСОБА_1 20.08.2018 р. о 21.15 год. в смт. Борова по вул. Миру керував транспортним засобом - мопедом, не маючи права керувати даним транспортним засобом, так як не мав посвідчення водія відповідної категорії, за що передбачена відповідальність по ч.2 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с.7).

Крім того, згідно копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (серія ДР №000470) від 20.08.2018 р., ОСОБА_1 керував мопедом, який не зареєстрований у відповідному порядку, за що передбачена відповідальність по ч.6 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 170 грн. (а.с.8).

Так, ч.6 ст.121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

За ч.2 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортнимзасобом.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Частиною 4 ст.258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно вимог ст.ст. 33, 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні позивачем було звернуто увагу суду, що відповідачі неправомірно винесли відносно нього постанови про накладення адміністративних стягнень, однак не надали жодного доказу, яким би доводили правомірність прийнятого ними рішення та підтверджували викладені обставини, а особливо той факт, що саме позивач керував транспортним засобом (мопедом) у невстановленому законом порядку.

Суд розглядаючи зазначене питання не погоджується з позицією позивача, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121,... частини перша, друга і четверта статті 126 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до частини 3 статті 254 КУпАП, протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно частини 2,4 статті 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 35 Закону України Про Національну поліцію, поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Відповідно до пп. а п. 2.4 Правил дорожнього руху України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно частини 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно копії акту №20 огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 20.08.2018 р., інспектором СРПП Борівського ВП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській обл. Токар О.М. в присутності свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 здійснено огляд та тимчасове затримання транспортного засобу мопеду HORSE ХТ 50-10, для зберігання на спеціальному майданчику Борівського ВП, смт. Борова, пров. Майстрів,1; огляд та тимчасове затримання транспортного засобу здійснено в зв'язку з відсутністю відповідної категорії посвідчення водія та незареєстрований транспортний засіб в загальному порядку; власник транспортного засобу ОСОБА_1; вказаний акт складено в присутності та за особистого підпису водія ОСОБА_1 (а.с.26).

Крім того, в матеріалах справи міститься копія розписки від 23.08.2018 р., згідно якої ОСОБА_1 отрима від працівників поліції свій мопед «HORSE ХТ», претензій до технічного стану немає (а.с.27).

В позовній заяві та судовому засіданні позивач наголошував, що вищевказаний мопед належить не йому, а його брату ОСОБА_6, що суперечить розписці про повернення транспортного засобу від 23.08.2018 р., яка написана правопорушником власноручно та засвідчена його підписом.

Твердження свідка ОСОБА_6 про те, що мопед HORSE ХТ 50-10, згідно документів на транспортний засіб, належить йому, викликають сумніви, оскільки згідно копії гарантійного талону на вказаний транспорт, який знаходиться в матеріалах справи (а.с.28), власником вказаний «ОСОБА_1.», що може трактуватися як ОСОБА_1; також покази свідка про продаж мопеду біля магазину «Арарат» викликають сумніви, оскільки свідок являється рідним братом позивача, і у суду виникають сумніви щодого його неупередженості та не спростовують встановлених у суді обставин.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП України обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Показання свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 узгоджуються між собою і не суперечать постанові серії ДР № 000470 від 20 серпня 2018 року за ст. 126 КУпАП та постанові серії НК № 040716 від 20 серпня 2018 року за ст. 121 КУпАП про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по вказаним статтям.

Проаналізувавши всі надані сторонами докази, вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши положення ПДР України, суд прийшов до переконання що обставини вчинення даного правопорушення викладені у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (серія НК №040716) від 20.08.2018 р., та постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (серія ДР №000470) від 20.08.2018 р., знайшли своє підтвердження, і вони вказують на вчинення адміністративного правопорушення позивачем ОСОБА_1 Посилання водія ОСОБА_1 що він не вчиняв адміністративні правопорушення, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Тому суд вважає їх надуманими та такими, що спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності, а, отже, вважає дані постанови обґрунтованими та законними.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 20, 77, 90, 126, 162, 194, 205, 229, 242-246, 257-262, 295, п. 15.5 Перехідних положень КАС України, на підставі ст.ст.33, 251, 254, 258, 280 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Борівського ВП Ізюмського ВП ГУНП Харківської області (на стороні відповідача: інспектор СРПП Борівського ВП Ізюмського ВП ГУНП Харківської області Токар Олександр Миколайович; старший сержант СРПП Борівського ВП Ізюмського ВП ГУНП Харківської області Чередніченко Олександр Олександрович) про скасування постанови серії ДР № 000470 від 20 серпня 2018 року за ст. 126 КУпАП та постанови серії НК № 040716 від 20 серпня 2018 року за ст. 121 КУпАП - відмовити.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через Борівський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст рішення складено 12.11.2018 р.

Головуючий суддя Гуляєва Г. М.