Справа № 500/2349/18
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань забезпечення позову

Справа № 500/2349/18

06 листопада 2018 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючої судді Подлісної І.М., розглянувши у порядку письмового провадження заяву Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

05 листопада 2018 року до Тернопільського окружного адміністративного суду звернулась Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 з позовом до Управління Держпраці у Тернопільській області, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Тернопільській області від 26.09.2018 №ТР 1099-1/331/НД/АВ/СП-ФС про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами.

Ухвалою суду від 06 листопада 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Одночасно із поданням позовної заяви ФОП ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову шляхом:

зупинити дію індивідуального акта - постанови Управління Держпраці у Тернопільській області від 26.09.2018 №ТР 1099-1/331/НД/АВ/СП-ФС про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами до набрання судовим рішення у даній справі законної сили;

заборонити Управлінню Держпраці у Тернопільській області та Тернопільському міському відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області вчиняти дії щодо виконання постанови Управління Держпраці у Тернопільській області від 26.09.2018 №ТР 1099-1/331/НД/АВ/СП-ФС про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами до набрання судовим рішення у даній справі законної сили;

зупинити стягнення на підставі постанови Управління Держпраці у Тернопільській області від 26.09.2018 №ТР 1099-1/331/НД/АВ/СП-ФС про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами до набрання судовим рішення у даній справі законної сили.

В обґрунтування вказаної заяви зазначено, що 26 вересня 2018 року начальником управління Держпраці у Тернопільській області Рус Н.О. винесена постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ТР 1099-1/331/НД/АВ/СП-ФС від 26.09.2018, якою на Фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 11 169 грн. Однак, позивач зазначає, що спірна постанова є незаконною, відтак звернулась з позовом до суду в якому просить суд скасувати останню. Зважаючи на те, що існує ймовірність зверненням до виконавчих органів з метою примусового стягнення штрафу, позивач вважає за необхідне забезпечити позов, так як невжиття відповідних заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист/поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача.

Заява про забезпечення позову відповідно до ч.1 ст.154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали позову, виходячи з меж заявленого клопотання, системного аналізу положень чинного законодавства України і матеріалів справи, суд при вирішенні питання про забезпечення позову враховує наступне.

Приписами ч.1 ст.150 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 вказаної норми забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

З наведених приписів Закону вбачається, що загальною вимогою для розгляду і вирішення питання про забезпечення позову за ініціативою позивача є наявність відповідних підстав.

Суд зазначає, що за своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Тобто, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа або до якого має бути поданий позов, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Згідно із ч.4 ст.150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Таким чином, ст.150 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити її.

Згідно п.5 ч.1 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Водночас, відповідно до ч.2 ст.151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Із системного аналізу вимог наведених статей вбачається, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, безпосередньо пов'язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Як вбачається з заяви про забезпечення позову та доданих до неї матеріалів, 26 вересня 2018 року начальником управління Держпраці у Тернопільській області Рус Н.О. винесена постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ТР 1099-1/331/НД/АВ/СП-ФС від 26.09.2018, якою на Фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 11 169 грн.

У відповідності до п.7 ч.1 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ) відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 Закону №1404-VІІІ виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (ч.5 ст.26 Закону №1404-VІІІ).

Згідно ч.7 ст.26 Закону №1404-VІІІ у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

У відповідності до ч.2 ст.56 Закону №1404-VІІІ арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Суд враховує, що правомірність постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ТР 1099-1/331/НД/АВ/СП-ФС від 26.09.2018, про накладення на Фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 штраф у розмірі 11 169 грн. перевіряється судом в цьому судовому провадженні. Сам по собі факт оскарження такої постанови в судовому порядку не зупиняє її виконання. Стягнення штрафу в примусовому порядку на підставі оскаржуваної постанови до прийняття судом рішення може істотно ускладнити поновлення порушених прав позивача у разі задоволення позову.

За наведених обставин, суд приходить висновку про наявність підстав для застосування заходів забезпечення позову. Разом з тим, суд вважає, що належним та допустимим способом захисту прав позивача є застосування заходу забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі постанови Управління Держпраці у Тернопільській області від 26.09.2018 №ТР 1099-1/331/НД/АВ/СП-ФС про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами до набрання судовим рішення у даній справі законної сили. Вказаний спосіб забезпечення позову є достатнім для захисту прав позивача до розгляду справи по суті, а тому заява про забезпечення позову підлягає до задоволення частково.

Керуючись ст.150-157, 243, 248 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Зупинити стягнення на підставі постанови від 26.09.2018 №ТР 1099-1/331/НД/АВ/СП-ФС про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами Управління Держпраці у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Шпитальна, 7, м. Тернопіль, 46006) на Фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1) штрафу у розмірі 11 169 грн. - до набрання законної сили рішенням суду у справі №500/2349/18 за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування постанови.

В решті частини заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий суддя Подлісна І.М.

Копія вірна

Суддя Подлісна І.М.