Справа № 823/1635/18
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2018-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/1635/18 Суддя (судді) першої інстанції: В.П. Тимошенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.

за участю секретаря: Лебедєвої Ю.Б.,

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 229 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська ЗТК» на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10.07.2018 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська ЗТК» до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області, треті особи: Головне управління Державної фіскальної служби України в Одеській області, Державна фіскальна служба України про визнання дій (бездіяльності) протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

ТОВ «Одеська ЗТК» звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом у якому просило (з урахуванням заяви про уточнення (зміну) позовних вимог (предмету позову) визнати протиправним та незаконними дії (бездіяльність) Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області, що полягають у не прийнятті заяви ТОВ «ОЗТК» № 1 від 23.03.2018 про приєднання до Договору про визнання електронних документів № 1553001 від 30.11.2017 про що надано квитанцію № 2 від 27.03.2018 та у не вчиненні дій щодо автоматичного приєднання ТОВ «Одеська ЗТК» до Договору про визнання електронних документів № 1553001 від 30.11.2017 з надсиланням ТОВ «Одеська ЗТК» другої квитанції про прийняття заяви ТОВ «ОЗТК» № 1 від 23.03.2018 про приєднання до договору про визнання електронних документів № 1553001 від 30.11.2017; як правовий наслідок даних дій та бездіяльності в рахунок відшкодування шкоди стягнути з відповідача Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області () на користь позивача 1000,00 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що дії (бездіяльність) відповідача, що полягають у неприйнятті заяви ТОВ «ОЗТК» № 1 від 23.03.2018 про приєднання до договору про визнання електронних документів № 1553001 від 30.11.2017 про що надано квитанцію № 2 від 27.03.2018 та у не вчиненні дій щодо автоматичного приєднання позивача до Договору про визнання електронних документів № 1553001 від 30.11.2017 з надсиланням позивачу другої квитанції про прийняття заяви ТОВ «ОЗТК» № 1 від 23.03.2018 про приєднання до договору про визнання електронних документів № 1553001 від 30.11.2017 є протиправними та незаконними, оскільки суперечать наступним положенням законодавства.

Відзив на позовну заяву до суду першої інстанції відповідачем не подавався.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 10.07.2018 у задоволенні вищевказаного адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій товариство просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що оскільки відовідач до кінця наступного робочого дня за днем отримання контролюючим органом заяви позивача № 1 від 23.03.2018 про приєднання до Договору про визнання електронних документів № 1553001 від 30.11.2017 не надіслав позивачу квитанцію про відмову у приєднанні, то відповідач був зобов'язаний вчинити дії щодо автоматичного приєднання позивача до Договору про визнання електронних документів № 1553001 від 30.11.2017 з надсиланням позивачу другої квитанції про прийняття заяви ТОВ «ОЗТК» № 1 від 23.03.2018 про приєднання до Договору про визнання електронних документів № 1553001 від 30.11.2017. Невчинення вказаних дій вказує на протиправну бездіяльність відповідача. Той факт, що відповідачем все-таки було приєднано позивача до договору (аж через місяць на підставі іншої заяви) не виключає можливість визнання в суовому порядку незаконними та протиправними дії (бездіяльність) відповідача щодо незаконного неприєднання позивача до Договору протягом цього місяця часу, оскільки саме дані дії і бездіяльність спричинили позивачу збитки.

25.09.2018 відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу ТОВ «Одеська ЗТК» до суду апеляційної інстанції у якому зазначено, що з огляду на невірне зазначення у заяві ТОВ «Одеська ЗТК» № 1 від 23.03.2018 про приєднання до Договору повного найменування підприємства (Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська ЗТК»), квитанція про відмову у приєднанні до Договору - є повністю обґрунтованою.

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню.

Згідно з ст. 317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

За матеріалами справи 05.03.2018 ТОВ «Одеська ЗТК» змінило адресу місцезнаходження з м. Одеса, Приморський район, Польський узвіз, 6, оф. 5 на м. Черкаси, Придніпровський район, вул. Припортова, 42/1, кв. 56.

В зв'язку з отриманням нових електронних ключів позивач 23.03.2018 звернувся до відповідача із заявою № 1 про приєднання до договору про визнання електронних документів № 1553001 від 30.11.2017 (а.с.15).

Дана заява отримана Державною фіскальною службою України 23.03.2018 о 10:00:06, що підтверджується квитанцією № 1 (а.с.16).

27.03.2018 о 08:46 позивачем отримано квитанцію № 2 про не прийняття документу з підстав: «Невідповідність реєстраційних даних автора, зазначених у Заяві про приєднання до Договору/Повідомленні про надання інформації щодо ЕЦП, даним Єдиного державного реєстру та Державного реєстру фізичних осіб - платників податків (п.п. 9,13 розд. III)» (а.с.17).

Позивач вважає такі дії протиправними та не законними, у зв'язку з чим звернувся до суду першої інстанції з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що станом на час розгляду справи договір ТОВ «Одеська ЗТК» є чинним, що надає можливість позивачу подавати до контролюючого органу податкові документи, зокрема реєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, а тому дана позовна вимога не є є ефективним способом захисту.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Основні організаційно-правові засади обміну електронними документами між суб'єктами електронного документообігу визначає Порядок обміну електронними документами з контролюючими органами, затверджений наказом Міністерства фінансів України 06.06.2017 № 557, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 03.08.2017 за № 959/30827 (Порядок № 557).

Пунктом 1 розділу ІІ «Загальні вимоги щодо електронного документообігу» Порядку № 557 передбачено, що електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства та на підставі Договору, що визначає взаємовідносини суб'єктів електронного документообігу.

Згідно п. 8 Порядку № 557 контролюючий орган, яким отримано Заяву про приєднання до Договору, розглядає її протягом одного робочого дня.

Якщо до моменту спливу робочого дня, наступного за днем отримання контролюючим органом Заяви про приєднання до Договору (дата, зафіксована у першій квитанції), контролюючий орган не повідомив автора про приєднання до Договору або відмову в приєднанні до Договору, приєднання автора до Договору здійснюється автоматично у момент спливу такого строку (дата, зафіксована у другій квитанції).

Підтвердженням про приєднання автора до Договору є отримання автором другої квитанції про прийняття Заяви про приєднання до Договору, на яку накладається технологічний сертифікат контролюючого органу.

Оскільки відповідач у строк передбачений цим Порядком не надіслав позивачу квитанцію про відмову у приєднанні, то він зобов'язаний вчинити дії щодо автоматичного приєднання позивача до Договору про визнання електронних документів № 1553001 від 30.11.2017 з надсиланням позивачу другої квитанції про прийняття Заяви № 1 від 23.03.2018 про приєднання до Договору про визнання електронних документів № 1553001 від 30.011.2017.

Зазначена обставина жодним чином не спростовувалась відповідачем ані в суді першої інстанції, ані в суді апеляційної інстанції.

Посилання відповідача у відзиві на апеляційну скаргу на ту обставину, що ТОВ «Одеська ЗТК» при поданні заяви від 23.03.2018 зазначено невірну інформацію стосовно юридичної особи: не вказано повного найменування, колегія суду вважає таке посилання безпідставним. Так основним ідентифікатором суб'єкта підприємницької діяльності є його код, який і було зазначено у заяві про приєдання до договору. Це підтверджується копією договору про визнання електронних документів № 070620173 від 07.06.2017 укладеними між позивачем та відповідачем при цому в договорі названо саме ТОВ «Одеська ЗТК» та його код, а в преамбулі договору найменування платника податків взагалі не зазначене, вказаний лише код. Цей договір був направлений, отриманий та прийнятий податковим органом, що підтверджується квитанціями № 1 та 2 від 07.06.2017 та 09.06.2017 відповідно. (а.с. 195-198)

Таким чином можна зробити висновок, що посилання відповідача на незазаначення повного найменування платника податків у заяві про приєднання до договору, як на підставу для відмови у прийнятті заяви є необґрунтованим та таким, що протирічить фактичнім діям ДПІ у Приморському райомі м. Одеси ГУ ДФС у Одеській області.

У зв'язку з не виконанням контролюючим органом приписів п. 8 Порядку № 557, що жодним чином не спростовується відповідачем, колегія суддів вважає необхідним визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області, що полягає у не прийнятті заяви ТОВ «ОЗТК» № 1 від 23.03.2018 про приєднання до Договору про визнання електронних документів № 1553001 від 30.11.2017 про що надано квитанцію № 2 від 27.03.2018 та у не вчиненні дій щодо автоматичного приєднання ТОВ «Одеська ЗТК» до Договору про визнання електронних документів № 1553001 від 30.11.2017 з надсиланням ТОВ «Одеська ЗТК» другої квитанції про прийняття заяви № 1 від 23.03.2018 про приєднання до договору про визнання електронних документів № 1553001 від 30.11.2017.

Стосовно висновку суду першої інстанції, що вищевказана позовна вимога є неефективним способом захисту, оскільки станом на час розгляду справи договір ТОВ є чинним, що надає можливість позивачу подавати до податкового органу податкові документи, колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне.

Колегія суддів вважає, що позивачу надано право самостійно обирати способи захисту свого порушено права, проте, наявність у позивача такого права не означає обов'язковість (презумпцію) прийняття судом рішення з визначенням саме обраного позивачем способу захисту.

В той же час, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина перша ст. 6 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (стаття 90 КАС).

Відповідно до ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Тобто, спосіб захисту має враховувати суть порушення, допущеного суб'єктом владних повноважень - відповідачем, а тому суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Позивач у апеляційній скарзі зазначає, що внаслідок протиправних дій та бездіяльності відповідача було грубо порушено права та інтереси ТОВ «ОЗТК», зокрема позивач як платник ПДВ протягом цілого місяця в період з 23.03.2018 (дати подання заяви № 1 від 23.03.2018) до 23.04.2018 (дати приєднання позивача до договору) не міг виконувати свої зобов'язання перед контрагентами по контрактам в частині реєстрації податкових накладних, що негативно відобразилось на діловій репутації товариства та завдало шкоди (збитків) позивачу.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача матеріальної шкоду в розмірі 1000,00 грн, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частин першої ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

У відповідності до частини шостої ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Згідно з частиною першою ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Колегія суддів зазначає, що позивач не надав належнитих та допустимих доказів того, що сума, яка підлягає відшкодуванню становить саме 1000, 00 грн, у зв'язку з чим заявлена позовна вимога не підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до частини шостої ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно частини першої ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням наведеного колегія доходить висновку про необхідність стягнення з Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська ЗТК» витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору, в сумі 4 405,00 грн, сплачених згідно платіжного доручення № 1003 від 19.04.2018 на суму 1762,00 грн та платіжного доручення № 1086 від 25.07.2018 на суму 2643,00 грн.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції невірно надана правова оцінка обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська ЗТК» задовольнити частково.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10.07.2018 скасувати, та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська ЗТК» задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області, що полягають у не прийнятті заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська ЗТК» № 1 від 23.03.2018 про приєднання до Договору про визнання електронних документів № 1553001 від 30.11.2017 про що надано квитанцію №2 від 27.03.2018 та у не вчиненні дій щодо автоматичного приєднання Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська ЗТК» до Договору про визнання електронних документів від 30.11.2017 № 1553001 з надсиланням ТОВ «Одеська ЗТК» другої квитанції про прийняття заяви ТОВ «ОЗТК» № 1 від 23.03.2018 про приєднання до договору про визнання електронних документів № 1553001 від 30.11.2017.

В решті позовні вимоги залишити без задоволення.

Стянути з Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, Одеська область, м. Одеса, Французький Бульвар, 7) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська ЗТК» (, р/р № 7 в АТ «Райффайзен Банк Аваль» МФО 380805, місцезнаходження: 18021, м. Черкаси, вул. Припортова, буд. 42/1, оф. 56) витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 4 405,00 грн.

Постанова набирає законної з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 09.11.2018.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна