Справа № 522/16827/18
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2018-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2018 р.м.ОдесаСправа № 522/16827/18

Категорія: 3.3 Головуючий в 1 інстанції: Науменко А.В.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.

суддів: Коваля М.П. , Кравченка К.В.

за участю секретаря - Сінчі А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції у приміщенні П'ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою громадянки В'єтнаму ОСОБА_8 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до громадянки В'єтнаму ОСОБА_8 про затримання з метою забезпечення примусового видворення,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до громадянки В'єтнаму ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 про затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України.

Позовна заява обґрунтована тим, що 19.09.2018 працівниками ГУНП України в Одеській області за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено особу, яка назвалася громадянкою В'єтнаму ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1., яка знаходилась на території України без документів.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2018 року позов задоволено.

Затримано громадянку В'єтнаму ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. з метою забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 місяців до 21.03.2018 року з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, до поміщення в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які не законно перебувають на території України утримувати особу в ІТТ ГУ НП в Одеській області.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник відповідача подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права та не повне з'ясування обставин справи, просить скасувати рішення від 21.09.2018 року з прийняттям нового судового рішення - про відмову в задоволенні позову Головного управління ДМС України в Одеській області.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що у громадянки Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. є закордонний паспорт та електронний авіаквиток на рейс Одеса-Дубаі-Ханой, що свідчить про можливість ідентифікації особи відповідача та його намір самостійно повернутися до В'єтнаму.

Зазначає апелянт і те, що в ході судового розгляду справи Головним управлінням Державної міграційної служби України в Одеській області не надано доказів того, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про його примусове повернення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 19.09.2018 року працівниками ГУНП України в Одеській області було виявлено за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено громадянку громадянку В'єтнаму ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. В результаті проведеної перевірки відібраних пояснень у відповідача було встановлено, що громадянка Вєтнаму ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1., знаходиться на території України без документів на право проживання в Україні. Відповідачка прибула до України у 2012 році з метою відпочинку. Кордон України перетинала легально, через пропускний пункт «Аеропорт Бориспіль», по паспорту громадянки Вєтнаму для виїзду за кордон серії НОМЕР_2. Паспорт громадянки Вєтнаму для виїзду за кордон на її ім'я втратила за невстановленими обставинами, за фактом втрати зазначеного паспорта в поліцію не зверталася.

ГУ ДМС України в Одеській області встановлено, що громадянка Вєтнаму ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1., на території України знаходиться не законно, постійного зареєстрованого місця проживання та законного джерела існування не має.

19.09.2018 року за порушення ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП), що виразилось в порушенні правил перебування іноземців в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні стосовно громадянки Вєтнаму ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1., складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД № 005168 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 19.09.2018 року була притягнута до адміністративної відповідальності в розмірі 1700 грн.

19.09.2018 ГУ ДМС України в Одеській області було прийняте рішення № 378 про примусове повернення в країну походження громадянки Вєтнаму ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1., та зобов'язано її покинути територію України у термін до 20.09.2018 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VІпередбачено, що іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

У визначений термін громадянка соціалістичної республіки Вєтнаму, яка назвала себе громадянка Вєтнаму ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. з території України не виїхала.

20.09.2018 року до Посольства Соціалістичної республіки Вєтнам в Україні направлено повідомлення про затримання відповідача для ідентифікації та необхідності прийняття участі в процедурі з ідентифікації особи та оформлення документів на повернення до країни громадянського походження.

20.09.2018 року громадянку Вєтнаму ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. було повторно виявлено співробітниками УБЗПТЛ ГУ НП України в Одеській області.

В той же день 20.09.2018 року відповідачка надала до ГУ ДМС України в Одеській області паспортний документ громадянки Вєтнаму зазначеної особи серії НОМЕР_1 від 28.05.2012, в якому зазначені наступні дані власника: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1..

Проаналізувавши всі обставини перебування відповідача на території України судом першої інстанції встановлено, що відомості про перебування на території України на законних підставах у відповідача відсутні, що вказує на грубе порушення з боку відповідача норм Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. прибула на територію України в 2012 році. З моменту потрапляння на територію України відповідач не вчинила жодних спроб для легалізації власного становища.

Відповідач була затримана працівниками співробітниками УБЗПТЛ ГУ НП України в Одеській області за порушення правил перебування іноземців в Україні, а саме - проживання без документів на право проживання в Україні.

Під час надання пояснень від 19.09.2018 відповідач повідомила, що у неї відсутні кошти для виїзду за межі України та родичів на території України, які б допомогли їй не має.

На час виявлення відповідача у неї був відсутній паспортний документ, обов'язкова наявність якого визначена ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» відповідно до якої іноземці в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом або іншими міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи.

20.09.2018 року ГУ ДМС України було подано адміністративний позов до відповідача про примусове видворення.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов ГУ ДМС України в Одеській області про затримання громадянки Вєтнаму ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. з метою забезпечення примусового видворення його за межі території України, виходив з того, що у відповідача відсутній документ, що підтверджує його особу, вона не має законних підстав для перебування на території України, а тому є обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення. З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.5 ст.26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Відповідно до ст.30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до ч.1 ст.289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов'язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Таким чином, за правилами ст. 289 КАС України, підставою для застосування такого заходу, як затримання іноземця з метою забезпечення видворення за межі території України, є наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець, стосовно якого подано позов про видворення, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення.

Враховуючи наведені норми законодавства та ухилення відповідача від добровільного виїзду, відсутність родичів на території України, які б могли надати допомогу у поверненні до країни походження, а також документів на повернення, та бездіяльність відповідача щодо повернення своїх документів, колегія суддів робить висновок, що підстави зазначені ДМС в позовній заяві, щодо ухилення відповідача від виконання рішення про його примусове видворення, є обґрунтованими.

Колегія суддів критично ставиться до доводів апелянта про наявність у громадянина Вєтнаму ОСОБА_8 закордонного паспорту, оскільки такі доводи не підтверджено документально.

Також, колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що відповідач самостійно бажає покинути територію України з метою чого ним придбано електронний авіаквиток на рейс Одеса-Дубаі-Ханой, оскільки в підтвердження вказаного також не надано жодного доказу.

Колегія суддів не надає правову оцінку посиланням апелянта на те, що уповноваженими особами ГУ ДМС України в Одеській області відповідачу було надано лише добу на виконання рішення про примусове повернення, оскільки законність такого рішення міграційного органу не є предметом даного спору.

Частиною 2 статті 317 КАС України передбачено, що порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

При цьому, частиною 3 вказаної статті Кодексу встановлено випадки, за наявності яких порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового. Зазначені апелянтом порушення судом процесуального законодавства не підпадають під дію вказаної норми.

Більше того, колегія суддів враховує, що оскаржуване судове рішення прийнято за участю у судовому розгляді справи представника громадянки Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_5, який, у відповідності до ч.1 ст.60 КАС України, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов'язки.

Інші доводи апеляційної скарги є не суттєвими, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстави для її задоволення та скасування рішення суду від 21.09.2018 року - відсутні.

Разом з тим, суд визнає помилковим рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог щодо утримання громадянки В'єтнаму ОСОБА_8 до поміщення в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України в ІТТ ГУ НП в Одеській області помилковим, оскільки ч. 3. 4 ст. 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" та Постанова Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1110 " Про затвердження Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні" не передбачає поміщення в ізолятори тимчасового тримання.

У відповідності до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог щодо утримання громадянки В'єтнаму ОСОБА_8 в ІТТ ГУ НП в Одеській області є помилковим, а тому, з урахуванням ст. 317 КАС України, оскаржене рішення підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови суду про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Керуючись ст.ст. 271, 272, 289, 308, 310, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд апеляційної інстанції,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу громадянки В'єтнаму ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до громадянки В'єтнаму ОСОБА_8 про затримання з метою забезпечення примусового видворення - скасувати в частині уримання громадянки В'єтнаму ОСОБА_8 до поміщення в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, в ІТТ ГУ НП в Одеській області.

У задоволенні решти вимог апеляційної скарги - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений та підписаний колегією суддів 08 листопада 2018 року.

Головуючий суддя Димерлій О.О.
Судді Кравченко К.В. Коваль М.П.