Справа № 823/869/18
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2018-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/869/18 Суддя (судді) першої інстанції: В.В. Гаращенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Земляної Г.В., Мельничука В.П., при секретарі - Бродацькій І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25 липня 2018 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання протиправною і скасування відмови, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати лист №9853/6-17 від 13.11.2017 про відмову в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності площею 13,7501 га для ведення фермерського господарства в адмінмежах Кутівської сільської ради (за межами населеного пункту) Маньківського району Черкаської області (з метою укладення договору оренди земельної ділянки з позивачем);

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області прийняти рішення про передачу позивачу земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площею 13,7501 га в оренду для ведення фермерського господарства в адмінмежах Кутівської сільської ради (за межами населеного пункту) Маньківського району Черкаської області;

- зобов'язати відповідача надати звіт про виконання судового рішення не пізніше двох тижнів з дня набрання рішення законної сили.

На обгрунування своїх вимог позивач посилався на те, що відмова у затвердженні проекту землеустрою суперечить положенням Земельного кодексу України.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 25 липня 2018 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області викладену в листі № 9853/6-17 від 13.11.2017 в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності площею 13,7501 га для ведення фермерського господарства в адмінмежах Кутівської сільської ради (за межами населеного пункту) Маньківського району Черкаської області. Зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності площею 13,7501 га в оренду ОСОБА_2 для ведення фермерського господарства в адміністративних межах Кутівської сільської ради (за межами населеного пункту) Маньківського району Черкаської області. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову повністю з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Зокрема, скаржник звертає увагу на те, що позивач має зареєстровану з 27.07.2017 р. юридичну особу фермерське господарство «ІЖКО», тому саме фермерське господарство, як юридична особа має право на отримання земельної ділянки лише після проведення земельних торгів, а позивач як громадян втратив право на отримання в оренду бажаної земельної ділянки для ведення фермерського господарства.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач наполягає на тому, що судом прийнято законне та обґрунтоване рішення з огляду на те, що відповідачем протиправно відмовлено в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності площею 13,7501 га для ведення фермерського господарства.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Наказом Головного управління Держземагенства у Черкаській області №2115/14-14-СГ від 11.07.2014 р. ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності в оренду, розташованої в адміністративних межах Кутівської сільської ради Маньківського району Черкаської області.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду №823/772/17 від 03.10.2017 р. Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області зобов'язано повторно розглянути заяву позивача від 14.03.2017 р. про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності площею 13,7501 га для ведення фермерського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, які перебувають в оренді ФГ «Рубін», в адмінмежах Кутівської сільської ради (за межами населеного пункту) Маньківського району Черкаської області (з метою укладення Договору оренди земельної ділянки з гр. ОСОБА_2) та прийняти відповідне рішення.

27.10.2017 позивач звернувся із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності площею 13,7501 га для ведення фермерського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, які перебувають в оренді ФГ «Рубін», в адмінмежах Кутівської сільської ради (за межами населеного пункту) Маньківського району Черкаської області (з метою укладення Договору оренди земельної ділянки з гр. ОСОБА_2).

Листом від 13.11.2017 № 9853/6-17 Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області відмовило позивачу у затвердженні проекту землеустрою, оскільки з 27.07.2017 позивачем зареєстровано Фермерське господарство «ІЖКО», а тому затвердження проекту землеустрою за позивачем як фізичною особою не є можливим.

Згідно зі статтею 3 Земельного кодексу України (надалі за текстом - «ЗК України») земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 134 ЗК України не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної або комунальної власності або права на них, зокрема у разі передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства.

Статтею 8 Закону України «Про фермерське господарство» від 19.06.2003 №973-IV встановлено, що фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, за умови набуття громадянином України або кількома громадянами України, які виявили бажання створити фермерське господарство, права власності або користування земельною ділянкою.

Відповідно до пункту 4 частини 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» від 15.05.2003 №755-IV державна реєстрація юридичних осіб (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення юридичної особи.

Згідно з частиною 1 статті 31 ЗК України, землі фермерського господарства можуть складатися, зокрема із земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі.

Таким чином, аналіз зазначених норм законодавства дає підстави для висновку, що фермерське господарство після державної реєстрації має право на отримання земельної ділянки (ділянок), але як юридична особа, а не як громадянин із метою створення фермерського господарства.із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 отримав близько 100 га землі для ведення фермерського господарства.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 27.07.2017 р. позивачем зареєстровано юридичну особу - фермерське господарство «ІЖКО».

З огляду на наведені правові норми, враховуючи, що ФГ «ІЖКО» вже набуло статусу юридичної особи та мало у своїй власності земельну ділянку, то отримання у подальшому земельної ділянки в оренду, яке відбулося без проведення земельних торгів, суперечить вимогам статті 124 ЗК України, а тому колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем було правомірно відмовлено позивачу в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності в оренду, розташованої в адміністративних межах Кутівської сільської ради Маньківського району Черкаської області.

Правовий висновок з цього питання Верховний Суд України висловив у постанові від 04 листопада 2014 року у справі № 922/4817/13.

Згідно з ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Щодо вимоги відповідача в апеляційній скарзі про повернення сплаченого ним судового збору, колегією суддів встановлено наступне.

Частиною 2 статті 132 КАС України установлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VІ сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Крім того, за змістом частини 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Отже, у даній правовій ситуації підстав, визначених ст. 7 Закону України «Про судовий збір», для повернення відповідачу судового збору не має.

Керуючись статтями 312, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25 липня 2018 року скасувати і ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

У задоволенні заяви Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про повернення судового збору відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 13 листопада 2018 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя Г.В.Земляна