Справа № 804/212/8325/17
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 вересня 2018 року Справа № 804/212/8325/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЄфанової О.В.
за участі секретаря судового засіданняМанько К.А.
представника позивача третьої особи ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», треті особи - Друга Криворізька державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 про зобов`язання вчинити певні дії
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_5 до Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», треті особи - Друга Криворізька державна нотаріальна контора, ОСОБА_4, в якому позивач просить:
визнати дії державного реєстратора комунального підприємства ДОР «Криворізьке Бюро технічної інвентаризації» про прийняття рішення від 13.03.2009 року про державну реєстрацію права власності на 1/2 частку спадкової квартири АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності за ОСОБА_4, неправомірними;
скасувати рішення від 13.03.2009 року державного реєстратора комунального підприємства ДОР «Криворізьке Бюро технічної інвентаризації» про державну реєстрацію права власності на 1/2 частку спадкової квартири АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності за ОСОБА_4, як проведену незаконно та безпідставно.
В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що під час державної реєстрації прав та їх обтяжень на 1/2 частку трикімнатної квартири загальною площею 61,87 кв.м., житловою площею 43,1 кв.м., розташованої на п`ятому поверсі дев`ятиповерхового будинку за адресою - АДРЕСА_1 було з`ясовано, що 13.03.2009 року державним реєстратором КП «Криворізьке БТІ» було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на 1/2 частку означеної квартири на праві спільної часткової власності за ОСОБА_4 згідно свідоцтва про право на спадщину ВМВ №319985 від 17.12.2008 року, а також 1/2 частку означеної квартири на праві спільної часткової власності за ОСОБА_4, але без зазначення підстави, згідно якої внесені ці відомості.
Позивач вважає рішення від 13.03.2009 року державного реєстратора комунального підприємства ДОР «Криворізьке Бюро технічної інвентарізації» про державну реєстрацію права власності на 1/2 частку спадкової квартири АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності за ОСОБА_4 протиправним, оскільки ним порушені норми ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме щодо встановлення відповідності заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах.
Відповідач відзив на позовну заяву не надав, однак у своєму клопотанні про розгляд справи без його участі зазначив, що згідно відомостей з архівної справи, яка зберігається в КП ДОР «Криворізьке Бюро технічної інвентаризації», державним реєстратором 13.03.2009 року було внесено запис замість вірної 1/4 частки квартири за адресою - АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4, а помилково зазначено 1/2 частку.
Представник позивача у судовому засіданні адміністративний позов підтримав та просив задовольнити його.
Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи без його участі.
Представник третьої особи - Друга Криворізька державна нотаріальна контора в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи без його участі.
Третя особа - ОСОБА_4 позов підтримала та просила задовольнити його.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що на підставі Свідоцтва про смерть ОСОБА_8, виданого 05 жовтня 2007 року, позивачем ОСОБА_5, який є сином померлої, було отримано 17 грудня 2008 року Свідоцтво про право на спадщину за законом ВМВ №319983 на 1/2 спадкового майна - 1/2 частки трикімнатної квартири загальною площею 61,87 кв.м., житловою площею 43,1 кв.м., розташованої на п`ятому поверсі дев`ятиповерхового будинку за адресою - АДРЕСА_1.
Також, 17 грудня 2008 року державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку спадкового майна ОСОБА_4, яка є донькою померлої ОСОБА_8
З метою державної реєстрації прав та їх обтяжень на 1/2 частку трикімнатної квартири загальною площею 61,87 кв.м., житловою площею 43,1 кв.м., розташованої на п`ятому поверсі дев`ятиповерхового будинку за адресою - АДРЕСА_1 позивач звернувся 04 вересня 2017 року до Виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області, однак отримав рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, оскільки відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на означену квартиру зареєстровано за іншими особами.
Так, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було встановлено, що 13 березня 2009 року державним реєстратором було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на 1/2 частку спадкової квартири за ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом ВМВ №319985.
Крім цього, 13 березня 2009 року державним реєстратором було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на 1/2 частку спадкової квартири за ОСОБА_4, але без зазначення законних підстав та підтверджуючих таке право документів.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Розглядаючи справу по суті спору суд виходив з того, що спірні правовідносини за цим позовом регламентуються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 р. № 1952-IV, Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно (затв.наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р. № 7/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.02.2002 р. за № 157/6445 з послідуючими змінами), надалі - Тимчасове положення, Порядком ведення Реєстру прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.01.2003 р. № 7/5 (зареєстроване в Міністерстві юстиції України 28.01.2003 р. за № 67/7388) та іншими нормами чинного законодавства, в редакції на момент винесення оскаржуваного рішення.
З 03.08.2004 р. набув чинності Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» № 1952-IV від 01.07.2004 р. (надалі Закон № 1952-IV) головною метою якого є регулювання відносин, пов'язаних з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості.
У відповідності до ст. 2 Закону № 1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майна та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру прав на нерухоме майно та їх обмежень.
Статтею 3 цього Закону № 1952-IV та п. 1.5 Тимчасового положення, зазначеного вище визначено, що речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов'язковій державній реєстрації.
Частиною 5 Прикінцевих положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» передбачено, що до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація об'єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації.
Пунктом 1.3. Тимчасового положення визначено, що державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснюють підприємства бюро технічної інвентаризації (надалі БТІ) у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць.
Зазначене вище свідчить, що БТІ делеговані владні повноваження у сфері суспільних правовідносин, пов'язаних із здійсненням від імені держави дій щодо реєстрації прав власності на нерухоме майно.
Згідно з положеннями ст. 18 Закону № 1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно проводиться на підставі заяви правоволодільця (правонабувача), сторін (сторони) правочину, за яким виникло речове право, або уповноважених ними (нею) осіб. Для державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно до місцевого органу державної реєстрації прав разом із заявою про державну реєстрацію прав подаються документи про правочини щодо такого об'єкта нерухомого майна та їх копії або інші документи, що свідчать про встановлення, зміну чи припинення речового права.
Відповідно до ст. 19 зазначеного Закону, підставою для державної реєстрації порав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав є: свідоцтво про право на спадщину.
Згідно з ч.4 ст.8 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та п.3.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, реєстратор у межах своїх повноважень приймає рішення про реєстрацію прав власності чи про відмову в реєстрації прав власності.
Пунктом 3.1 Тимчасового положення передбачено, що при розгляді заяви реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на об'єкт нерухомості, інших підстав для відмови в реєстрації прав.
Відповідно до п.п. 3.2.2, 3.2.4 п.3.2 Порядку ведення Реєстру прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.01.2003 р. №7/5 (зареєстроване в Міністерстві юстиції України 28.01.2003 р. за № 67/7388), внесення до Реєстру прав запису про право власності на об'єкт, права щодо якого підлягають державній реєстрації, та суб'єкта цього права проводиться шляхом внесення таких відомостей про кожного власника: розмір частки, право на яку реєструється (якщо майно належить на праві спільної часткової власності). У випадку виникнення права спільної часткової власності на нерухоме майно, що належало одному власнику, спочатку вносяться відомості про вид спільної власності та розмір частки, яка залишилась у попереднього власника після переходу права власності, а потім вносяться відомості про нового співвласника відповідно до вимог підпункту 3.2.2 пункту 3.2 цього розділу.
Отже, державним реєстратором Комунального підприємства «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради» невірно визначено частки при реєстрації права власності на частину трикімнатної квартири загальною площею 61,87 кв.м., житловою площею 43,1 кв.м., розташованої на п`ятому поверсі дев`ятиповерхового будинку за адресою - АДРЕСА_1.
Таким чином, оскільки протиправність дій про прийняттю рішення від 13.03.2009 року про державну реєстрацію права власності на 1/2 частку (замість 1/4) спадкової квартири АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності за ОСОБА_4 є підставою для скасування рішення від 13.03.2009 року, суд вважає за необхідне задовольнити частково позовні вимоги шляхом визнання протиправним та скасування рішення від 13.09.2009 року державного реєстратора комунального підприємства ДОР "Криворізьке Бюро технічної інвентарізації" про державну реєстрацію права власності на 1/2 частку спадкової квартири АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності за ОСОБА_4.
Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості
Відповідно до приписів статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищенаведене суд прийшов до висновку про часткове задоволення адміністративного позову.
Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки адміністративний позов задоволено частково, судові витрати в розмірі 320 грн. підлягають стягненню на користь позивача з комунального підприємства ДОР «Криворізьке Бюро технічної інвентарізації» за рахунок його бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. ст.244, 245, 250 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення від 13.09.2009 року державного реєстратора Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» про державну реєстрацію права власності на 1/2 частку спадкової квартири АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності за ОСОБА_4.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь позивача судові витрати в розмірі 320 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації».
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 05 жовтня 2018 року.

Суддя О.В. Єфанова