Справа № 155/801/17
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2018-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/714/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В. М.,

суддів Рибачука А. І., Старунського Д. М.,

з участю секретаря судового засідання Болюк Н. В.,

представника позивача Мартинюка С. В.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Горохівського районного суду Волинської області від 15 березня 2018 року (рішення ухвалено у м. Горохів Волинської області судом у складі головуючого судді Шмідта С. А., повний текст рішення виготовлений 25 березня 2018 року) у справі № 155/801/17 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Позивач просив визнати протиправною відмову Локачинського об'єднаного УПФ України в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах;

скасувати рішення Головного УПФ у Волинській області в частині відмови в зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи трактористом з 01.01.2000 по 31.12.2000, з 01.01.2002 по 15.03.2003;

зобов'язати Локачинське УПФ України призначити йому, ОСОБА_2, пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «в» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 17.01.2017, як такому, що працював трактористом-машиністом та був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства.

Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 15 березня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив ОСОБА_2, подавши на нього апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, оскільки при вирішенні справи судом неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Суд не врахував, що періоди роботи позивача трактористом з 21.03.2001 по 15.03.2003 є належним чином вписані роботодавцем (агрофірма «Батьківщина») в трудову книжку та завірені печаткою, й підтверджено показами свідків, які були опитані судом першої інстанції.

Також залишено поза увагою положення статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що при обчисленні стажу роботи в колгоспі після 1965 року якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Крім того, в додаткових поясненнях до апеляційної скарги, скаржник звертає увагу на безпідставне не врахування органом Пенсійного фонду до загального та пільгового стажу роботи позивача періоду його служби в армії, в яку він був призваний з посади тракториста колгоспу «Батьківщина».

Враховуючи наведене, апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалите нове про задоволення позову в повному обсязі.

22 травня 2018 року на адресу апеляційного суду від Головного УПФ України та Локачинського об'єднаного УПФ надійшли відзиви на апеляційну скаргу позивача, в якому відповідачі просять апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, представника апелянта, який апеляційну скаргу підтримав, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та відзивів на неї, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що доводи позивача про те, що він у періоди роботи в 2000-2003 роках, працюючи на посаді тракториста-машиніста, виконував встановлений мінімум трудоднів, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи. Тому підстави призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «в» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» при стажі роботи на посаді тракториста менше 20 років - відсутні.

Апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, враховує таке.

Судом встановлено, що 17 січня 2017 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся до Локачинського об'єднаного УПФ України щодо призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах як трактористу-машиністу, який безпосередньо був зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах (на підприємствах сільського господарства), відповідно до пункту «в» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Листом від 21.04.2017 № 1577/02-47 ОСОБА_2 повідомлено, що у зв'язку з тим, що пільговий стаж його роботи на посаді тракториста-машиніста становить менше 20 років, рішенням Локачинського об'єднаного УПФ України від 14.04.2017 йому відмовлено в призначенні на пільгових умовах пенсії за віком відповідно до пункту «в» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а. с. 17).

Також встановлено, що рішенням Комісії при Головному УПФ України у Волинській області від 31.03.2017 № 20/900 зараховано до стажу роботи позивача, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періодів роботи з 01.01.1985 по 31.12.1997, з 01.01.1999 по 31.12.1999, з 01.01.1998 по 31.12.1998, з 01.01.2001 по 31.12.2001 за фактичною тривалістю, та відмовлено в зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи з 01.01.2000 по 31.12.2000, з 01.01.2002 по 15.03.2003 у зв'язку з відсутністю підтвердження факту роботи трактористом.

Згідно з записами трудової книжки серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 з 10 травня 1978 року до 04 листопада 1979 року працював у колгоспі «Батьківщина» на посаді тракториста, з 04 листопада 1979 року по 26 листопада 1981 року проходив військову службу, з 02 січня 1982 року - прийнятий в колгосп «Батьківщина» трактористом, де працював по 31 березня 2001 року. 02 лютого 1996 року колгосп «Батьківщина» перейменовано в Селянську спілку «Батьківщина», а з 24 лютого 2000 року - в СВК «Батьківщина». З 06 квітня 2001 року по 15 березня 2003 року позивач працював трактористом в АФ «Батьківщина».

Архівною довідкою № 434/01-27, виданою 14 листопада 2016 року трудовим архівом Горохівського району Волинської області підтверджується, що по книгах обліку трудового стажу за 1974-2003 роки та книгах розрахунків по оплаті праці за 1987-1991 роки Агрофірми Батьківщина с. Бужани Горохівського району проходить ОСОБА_2, однак за період його роботи у 1974-1981 роках та 2000-2003 роках не вказано займаної посади, а за період роботи у 1974-1989 роках, 2000 та 2003 роках не записано відпрацьований позивачем встановлений мінімум.

Згідно з архівною довідкою № 5/01-27, виданою 28 листопада 2016 року трудовим архівом Горохівського району Волинської області, по книзі обліку трудового стажу Агрофірми Батьківщина с. Бужани Горохівського району за 1978-2003 роки та книгах розрахунків по оплаті праці за 1978-2003 роки проходить ОСОБА_2 У книзі обліку трудового стажу за 1978-1989, 2000 роки не вказано встановленого мінімуму. У книгах за 1978-1980, 2000, 2002-2003 роки не записано займану позивачем посаду. Крім того, за період роботи позивача у 2001-2003 роках останнім не відпрацьовано встановленого мінімуму трудоднів.

Стаж роботи позивача, який визнається органом Пенсійного фонду України становить:

- загальний стаж роботи - 27 років 8 місяців 4 дні;

- пільговий стаж роботи трактористом-машиністом - 19 років.

Відповідно до пункту «в» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Як видно з матеріалів справи, доводів позовної заяви, апеляційної скарги та додаткових пояснень до неї, позивач вважає, що відповідачем безпідставно не враховано до пільгового стажу періоди його роботи трактористом-машиністом з 01.01.2000 по 31.12.2000, з 01.01.2002 по 15.03.2003, а також період з 04.11.1979 по 26.11.1981 проходження ним служби в армії, в яку він був призваний з посади тракториста колгоспу «Батьківщина».

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Абзацом 2 частини 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII передбачено, що час проходження строкової військової служби зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно з записами трудової книжки № 2 та № 3, ОСОБА_2 в період з 04.11.1979 по 26.11.1981 проходив службу в армії. Посада, з якої він був призваний на службу в армію - тракторист в колгоспі «Батьківщина»

Отже, беручи до уваги положення абзацу 2 частини 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», до пільгового стажу роботи позивача підлягає включенню період проходження ним строкової служби з 04.11.1979 по 26.11.1981, оскільки на час призову до лав Радянської армії позивач працював трактористом.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

За таких обставин, періоди роботи ОСОБА_2 з 10.05.1978 по 03.11.1979, 01.01.2000 по 31.12.2000, з 01.01.2002 по 15.03.2003, які підтверджуються записами в трудовій книжці, архівними довідками, підлягають зарахуванню до пільгового стажу за фактичною тривалістю відповідно до вимог статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Оскільки до пільгового стажу роботи ОСОБА_2 підлягає зарахуванню період служби в армії з 04.11.1979 по 26.11.1981, а також періоди його роботи трактористом з 10.05.1978 по 03.11.1979, 01.01.2000 по 31.12.2000, з 01.01.2002 по 15.03.2003 за фактичною тривалістю, у позивача є необхідний більше 20 років стаж роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «в» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

За таких обставин, рішення Комісії при ГУПФ України у Волинській області в частині не включення до пільгового стажу позивача періоду проходження ним служби в армії з 04.11.1979 по 26.11.1981, а також періодів з 10.05.1978 по 03.11.1979, 01.01.2000 по 31.12.2000, з 01.01.2002 по 15.03.2003 за фактичною тривалістю є неправомірним. Тому орган Пенсійного фонду України зобов'язаний включити вказані періоди до пільгового стажу позивача та призначити йому на пільгових умовах пенсію за віком відповідно до пункту «в» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 17.01.2017 (з дня звернення за призначенням пенсії).

Судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України це є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення постанови про задоволення позову з наведених вище підстав.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання позовної заяви сплачено 640 грн судового збору, за подання апеляційної скарги - 960 грн, що підтверджується відповідними квитанціями, які знаходяться в матеріалах справи (а. с. 1, а. с. 110).

За таких обставин, за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів, пропорційно до задоволених позовних вимог, на користь ОСОБА_2 слід стягнути понесені ним судові витрати в сукупному розмірі 1600 грн.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Горохівського районного суду Волинської області від 15 березня 2018 року у справі № 155/801/17 скасувати та прийняти постанову, якою позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати неправомірним рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області від 31 березня 2017 року № 20/900 в частині незарахування до пільгового стажу роботи ОСОБА_2 період проходження ним служби в армії з 04.11.1979 по 26.11.1981, а також незарахування періодів роботи трактористом 10.05.1978 по 03.11.1979, 01.01.2000 по 31.12.2000, з 01.01.2002 по 15.03.2003 за фактичною тривалістю.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_2, що дає право на призначення пенсії відповідно до пункту «в» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», період з 04.11.1979 по 26.11.1981, а також періоди 10.05.1978 по 03.11.1979, 01.01.2000 по 31.12.2000, з 01.01.2002 по 15.03.2003 за фактичною тривалістю.

Зобов'язати Локачинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області призначити ОСОБА_2 на пільгових умовах пенсію за віком відповідно до пункту «в» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 17 січня 2017 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, м. Луцьк, вул. Кравчука, 22-В, Код ) на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ДРФО НОМЕР_1) 800 грн (вісімсот) сплаченого судового збору.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області (45500, Волинська область, смт. Локачі, вул. Володимирська, 22, Код ) на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ДРФО НОМЕР_1) 800 грн (вісімсот) сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В. М. Багрій
судді А. І. Рибачук
Д. М. Старунський
Повний текст постанови виготовлений 09.11.2018.