Справа № 804/3114/18
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2018-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

13 листопада 2018 року м. Дніпросправа № 804/3114/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Дніпрі апеляційну скаргу Громадської Організації "Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація" в інтересах члена своєї громадської організації ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 липня 2018 року (суддя Барановський Р.А.) по справі №804/3114/18 за позовом Громадської Організації "Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація" в інтересах члена своєї громадської організації ОСОБА_1 до старшого судового розпорядника Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Батченко Наталії Анатоліївни про визнання дій незаконними, визнання бездіяльності незаконною, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Громадська Організація "Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація" в інтересах члена своєї громадської організації ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила:

1) визнати незаконними дії судового розпорядника Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Батченка Н.А. в частині складання протоколу, як на її думку про адміністративне правопорушення не в день і не на місці вчиненння адміністративного правопорушення, а через сім днів після вчинення, як на її думку адміністративного правопорушення;

2) визнати незаконною бездіяльність судового розпорядника Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Батченка Н. А. в частині не вручення і не надіслання особі, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення складеного відносно нього 07.11.2017р.;

3) зобов'язати судового розпорядника Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Батченка Н. А. за прояв неповаги до честі і гідності ОСОБА_1 публічно вибачитись перед законослухняним громадянином ОСОБА_1 в засобах масової інформації шляхом публікації тексту вибачення в пресі;

4) зобов'язати судового розпорядника Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Батченка Н. А. надати звіт про виконання рішення суду в 15-денний строк з дня набрання чинності рішення суду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 травня 2018 року відкрито провадження у справі за вищезазначеним позовом.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 липня 2018 року адміністративний позов Громадської Організації "Дніпропетровська незалежна

правозахисна громадська організація" в інтересах члена своєї громадської організації ОСОБА_1 до старшого судового розпорядника Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Батченко Наталії Анатоліївни про визнання дій незаконними, визнання бездіяльності незаконною, зобов`язання вчинити певні дії - залишено без розгляду з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 240 КАС України.

Судове рішення мотивовано тим, що позов подано до суду особою, яка не має права на звернення до суду у зв'язку з відсутністю у неї адміністративно-процесуальної дієздатності.

Не погодившись з вищезазначеною ухвалою суду, Громадська Організація "Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація" в інтересах члена своєї громадської організації ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції про те, що громадська організація не має право на звернення до суду з позовом в інтересах свого члена. В обґрунтування своєї позиції Громадська організація, зокрема, посилається на рішенням Європейського суду з прав людини від 16 грудня 1997 року у справі "Католицька церква Ла Кане проти Греції".

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Громадська організація "Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація" згідно протоколу установчих зборів засновників від 15.09.2014 №1 відповідно до статті 16 Закону України "Про громадські об'єднання" №4572-VI від 22.03.2012 (в редакції, що діяла на утворення громадської організації) легалізована шляхом письмового повідомлення про утворення, що підтверджується наказом начальника реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 15.10.2014 у №381, і здійснює свою діяльність без статусу юридичної особи.

Метою створення громадської організації є здійснення захисту членів організації законних, соціальних, економічних, творчих, культурних, екологічних, трудових та інших інтересів, які не суперечать законодавству України.

Особа, в інтересах якої означена громадська організація звернулась до адміністративного суду з позовом про захист її прав - ОСОБА_1, є членом цієї громадської організації.

Вирішуючи питання щодо залишення позову без розгляду, суд першої інстанції правильно виходив з наступного.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності.

Частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

До суду можуть звертатися в інтересах інших осіб органи та особи, яким законом надано таке право (частина 3 статті 5 КАС України).

Статтею 42 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що учасниками справи є сторони, треті особи. У справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач (частина 1 статті 46 КАС України).

Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб'єкти владних повноважень (частина 2 статті 46 КАС України).

За правилами частини 1 статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частиною 1 статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у випадках, встановлених законом, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, державні органи, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до адміністративного суду із позовними заявами в інтересах інших осіб і брати участь у цих справах.

Виходячи з наведених норм, суд апеляційної інстанції вважає, що для реалізації права звернення до адміністративного суду в інтересах інших осіб певна особа має бути наділена відповідною адміністративною процесуальною дієздатністю. Крім того, таке право має бути визначено відповідною нормою закону.

Законом України "Про громадські об'єднання" № 4572-VI від 22.03.2012, яким, зокрема, врегульований порядок діяльності громадських об'єднань, встановлено, що громадське об'єднання може здійснювати діяльність зі статусом юридичної особи або без такого статусу.

Відповідно до ч.1 ст.1 цього Закону № 4572-VI від 22.03.2012 громадське об'єднання - це добровільне об'єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів.

Громадська організація - це громадське об'єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи. (ч.3 ст.1 Закону № 4572-VI).

Права громадського об'єднання (незалежно від правового статусу) для здійснення своєї мети (цілей) встановлені в ч.1 ст.21 Закону № 4572-VI, а саме: громадське об'єднання має право:

1) вільно поширювати інформацію про свою діяльність, пропагувати свою мету (цілі);

2) звертатися у порядку, визначеному законом, до органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб з пропозиціями (зауваженнями), заявами (клопотаннями), скаргами;

3) одержувати у порядку, визначеному законом, публічну інформацію, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації;

4) брати участь у порядку, визначеному законодавством, у розробленні проектів нормативно-правових актів, що видаються органами державної влади, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування і стосуються сфери діяльності громадського об'єднання та важливих питань державного і суспільного життя;

5) проводити мирні зібрання;

6) здійснювати інші права, не заборонені законом.

Виходячи з вказаної норми, суд апеляційної інстанції вважає, що громадська організація без статусу юридичної особи має право звертатись з заявами до суду, але виключно для захисту своїх прав та інтересів, що відповідає положенням наведеній вище ст. 5 КАС України. Крім того, вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 16 грудня 1997 року у справі "Католицька церква Ла Кане проти Греції", відповідно до § 41 якого невизнання за об'єднанням громадян без статусу юридичної особи процесуальної правоздатності шляхом обмеження можливості звернутись до суду за захистом своїх прав є запереченням самої суті права на суд.

Також, згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на усі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно "кожен із суб'єктів правовідносин у разі виникнення спору може звернутися до суду за його вирішенням. Суб'єктами таких правовідносин можуть бути громадяни, іноземці, особи без громадянства, юридичні особи та інші суб'єкти цих правовідносин" (абзац третій пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2002 року № 15-рп/2002). Такими "іншими суб'єктами правовідносин" є, зокрема, громадські об'єднання без статусу юридичної особи.

В той же час, право на звернення Громадської організації до суду в інтересах свого члена повинно бути прямо закріплено в законі.

В даному випадку ані процесуальний закон, ані Закон №4572-VI не наділяють громадську організацію без статусу юридичної особи правом представляти інтереси інших осіб в адміністративному суді.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що Громадська організація не мала адміністративної процесуальної дієздатності звертатися до суду із позовом в інтересах свого члена - ОСОБА_1, у зв'язку з чим суд першої інстанції, на підставі положень п.1 ч.1 ст. 240 КАС України, обґрунтовано залишив позов без розгляду.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що право позивача - особи, в інтересах якої звернулась Громадська Організація "Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація", на доступ до суду жодним чином не обмежене, оскільки судом розглянуто виключно питання щодо дотримання законодавчо встановленого порядку звернення до адміністративного суду Громадської організації, і вказане не позбавляє права позивача самостійного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст..ст.316, 321, 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Громадської Організації "Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація" - залишити без задоволення, а ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 липня 2018 року по справі №804/3114/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку в строк, визначений ст. 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 13.11.2018р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк