Справа № 140/1996/18
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2018-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 року ЛуцькСправа № 140/1996/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мачульського В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернувся з позовом до Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області (Ковельське ОУПФУ Волинської області, відповідач) про визнання дій протиправними щодо відмови у призначенні пенсії за віком як батьку, який здійснював виховання дитини з інвалідністю з дитинства та зобов'язання відповідача призначити позивачу достроково пенсію за віком як батьку, який здійснював виховання дитини з інвалідністю з дитинства.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач відповідно до пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» має право на призначення дострокової пенсії за віком, оскільки виховав до шестирічного віку дитину інваліда дочку ОСОБА_2. Мати дитини-інваліда (дружина позивача) не заперечувала проти призначення дострокової пенсії позивачу, як батьку дитини-інваліда. З відповідною заявою позивач звернувся до відповідача 04.09.2018, проте у задоволенні його заяви про призначення пенсії за віком позивачеві було відмовлено з тих підстав, що дружина позивача, мати дитини-інваліда, використала одне із наданих їй прав щодо призначення дострокової пенсії. Вважає таку відмову незаконною, оскільки мати дитини-інваліда не використала право на дострокове призначення пенсії з підстав, зазначених 3 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» а оформила свою пенсію по інвалідності від загального захворювання. На підставі вищевикладеного просить суд визнання дій відповідача протиправними та зобов'язати призначити йому достроково пенсію за віком як батьку, який здійснював виховання дитини з інвалідністю з дитинства.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 10.10.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) суддею одноособово. Також судом було витребувано у відповідача для огляду пенсійну справу ОСОБА_3 (а.с.15).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву від 26.10.2018 № 9968/06-21 (а.с.18-19) відповідач позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з тих підстав, що згідно пенсійної справи ОСОБА_3 (дружина позивача) одержує пенсію по інвалідності ІІІ групи загального захворювання з 02.03.2001 року по даний час на термін довічно, а відтак позивач право на призначення дострокової пенсії не має.

Також 29.10.2018 на адресу суду надійшов оригінал пенсійної справи ОСОБА_3 № 159411.

Дослідивши письмові докази (у т. ч. оригінал пенсійної справи ОСОБА_3) та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з таких мотивів та підстав.

Враховуючи вимоги статті 263 КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2 інваліда з дитинства.

04.09.2018 позивач звернувся до Ковельського ОУПФУ Волинської області з заявою про призначення дострокової пенсії за віком, як батькові дитини-інваліда, що здійснював виховання дитини-інваліда до шестирічного віку, відповідно до пункту 3 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». До заяви були додані наступні документи: паспорт позивача, ідентифікаційний код та трудова книжка НОМЕР_2; військовий квиток серія НОМЕР_3; диплом про навчання у Рожищенському зооветеринарному технікумі серія НОМЕР_4; документи про наявність страхового стажу; довідку про заробітну плату за період 1999-2003 роки №46 від 02.05.2018 та довідку про заробітну плату для обчислення пенсії за період з 1987 по 1991 року №1966 від 31.08.2018; довідка видана Велицькою сільською радою Ковельського району Волинської області про те, що ОСОБА_1 виховав до шестирічного віку дитину-інваліда з дитинства ОСОБА_2; довідки про перейменування; свідоцтво про народження ОСОБА_2 серія НОМЕР_5; паспорт та ідентифікаційний код ОСОБА_2, медичне заключення №119 від 20.02.1997 на дитину інваліда з дитинства у віці до 16 років на ім'я ОСОБА_2, видане Ковельською дитячою районною поліклінікою; повторне медичне заключення №9 від 07.02.2002 на дитину інваліда з дитинства у віці до 16 років на ім'я ОСОБА_2, видане Ковельською дитячою районною поліклінікою; медичний висновок №18 від 22.02.2007 на дитину інваліда з дитинства в віці до 16 років на ім'я ОСОБА_2, видане Ковельською дитячою районною поліклінікою; довідка до акту огляду МСЕК серія 12 ААА №747444 від 24.01.2018 на ім'я ОСОБА_2 інваліда з дитинства; заява ОСОБА_3 про відмову від дострокової пенсії по догляду за дитиною-інвалідом до шестирічного віку ОСОБА_2 в користь чоловіка ОСОБА_1; довідку Управління соціального захисту населення Ковельської райдержадміністрації Волинської області №1457 від 03.09.2018; довідку Управління соціального захисту населення Ковельської райдержадміністрації Волинської області №1486 від 04.09.2018, довідку №50 від 04.09.2018 про те що ОСОБА_1 не зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності (а.с.21-59,61-63).

13.09.2018 листом Ковельського ОУПФУ Волинської області №7923/02-21-2 відмовлено у задоволенні заяви позивача про призначення дострокової пенсії з тих підстав, що дружина позивача, мати дитини-інваліда, використала одне з наданих їй прав щодо призначення дострокової пенсії за віком.

Не погоджуючись з вказаною відмовою, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає та враховує наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Статтею 1 Закону №1058-IV передбачено, що пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 115 Закону №1058-IV, право на призначення дострокової пенсії за віком мають: жінки, які народили п'ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до зазначеного віку, - після досягнення 50 років та за наявності страхового стажу не менше 15 років. При цьому до числа осіб з інвалідністю з дитинства належать також діти з інвалідністю віком до 16 років.

За вибором матері або в разі її відсутності, якщо виховання п'ятьох або більше дітей чи дитини з інвалідністю здійснювалося батьком, йому призначається дострокова пенсія за віком після досягнення 55 років та за наявності страхового стажу не менше 20 років

Отже, матері надається право вибору особи, яка буде одержувати дострокову пенсію за віком: вона сама або батько дітей.

Відповідачем не заперечуються обставини, зазначені позивачем у заяві про призначення дострокової пенсії, а саме наявність відповідного страхового стажу не менше 20 років, досягнення відповідного віку 55 років та здійснення позивачем виховання дитини-інваліда.

Дані обставини також підтверджуються додатками, які були додані до заяви позивача про призначення пенсії від 04.09.2018.

Згідно матеріалів справи, дочка позивача ОСОБА_2 є інвалідом з дитинства, що підтверджується медичними заключеннями №119 від 20.02.1997 та №9 від 07.02.2002, які видані Ковельською дитячою районною поліклінікою; медичним висновком №18 від 22.02.2007 та довідкою до акту огляду МСЕК серія 12 ААА №747444 від 24.01.2018.

Підставою для відмови у призначенні пенсії стала та обставина, що мати дитини інваліда ОСОБА_3 одержує пенсію по інвалідності ІІІ групи загального захворювання з 02.03.2001 року на термін довічно, а відтак використала своє право на призначення одного з видів пенсії до досягнення пенсійного віку.

Судом встановлено, що своє право на отримання пенсії із підстав, передбачених пункту 3 частини 1 статті 115 Закону №1058-IV, мати дитини-інваліда не використала, надавши відмову від дострокової пенсії по догляду за дитиною-інвалідом до шестирічного віку дочки ОСОБА_2 на користь позивача, який здійснював виховання останнього (а.с.24).

Крім того, з оглянутої судом пенсійної справи ОСОБА_3 №159411 слідує, що останній призначена не дострокова пенсія по догляду за дитиною-інвалідом до шестирічного віку, а по інвалідності на підставі загального захворювання ІІІ групи, що підтверджується довідками МСЕК, які є наявні у пенсійні справі.

Абзацом 2 пункту 3 частини 1 статті 115 Закону №1058-IV визначено спеціальне суб'єктивне право батька, як одного з членів подружжя, що здійснювало виховання дитини-інваліда, на призначення дострокової пенсії за віком, і допустимість реалізації цього права не може ставитися в залежність від реалізації матір'ю свого права на призначення дострокової пенсії за віком, передбаченого іншими нормами законодавства.

Аналогічний висновок, зазначений в постанові Верховного Суду України від 12.11.2013 №21-373а13.

Відповідно до частини 1 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачу протиправно було відмовлено у призначенні пенсії за віком як батькові дитини-інваліда відповідно до пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи із наданих пунктом 10 частини другої статті 245 КАС України повноважень, суд дійшов висновку, що достатнім і ефективним способом захисту порушених прав позивача є прийняття судом рішення про визнання дій відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком як батьку, який здійснював виховання дитини з інвалідністю з дитинства протиправними та зобов'язати відповідача призначити позивачу достроково пенсію за віком як батьку, який здійснював виховання дитини з інвалідністю з дитинства з 04.09.2018 року, тобто з дати звернення до Ковельського ОУПФУ Волинської області.

Також, згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 704,80 грн., сплачений згідно квитанції №13 від 03.10.2018 (а.с.2).

Керуючись статтями 2, 6, 72-77, 139, 244-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком як батьку, який здійснив виховання дитини з інвалідністю з дитинства.

Зобов'язати Ковельське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області (45000, Волинської область, місто Ковель, вулиця Незалежності, 101, ) призначити ОСОБА_1 (45054, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) дострокову пенсію за віком як батькові, що здійснював виховання дитини-інваліда до шестирічного віку, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 04.09.2018 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області (45000, Волинської область, місто Ковель, вулиця Незалежності, 101, ) на користь ОСОБА_1 (45054, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Суддя В.В. Мачульський