Справа № 817/1628/18
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2018-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/1723/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Довгополова О.М., Коваля Р.Й.,

за участі секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Володимирецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08.08.2018 року (головуючого судді Друзенко Н.В.) ухвалене у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження в м. Рівне у справі №817/1628/18 за позовом ОСОБА_1 до Володимирецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинення певних дій,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 13.06.2018 року звернувся в суд із позовом до Володимирецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області в якому просить визнати дії відповідача, які полягають у відмові у проведенні перерахунку його пенсії на підставі заяви, поданої 13 березня 2018 року із врахуванням архівної довідки про заробітну плату ЗАТ «МонАрх и С» та ЗАТ «Строительно-монтажное управление - 1М», зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії по інвалідності з врахуванням архівної довідки про заробітну плату, виданих ЗАТ «МонАрх и С» та ЗАТ «Строительно-монтажное управление - 1М».

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 08.08.2018 року задоволено позов.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Володимирецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області подало апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм права просить скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову. Вказує, що немає підстав для перерахунку пенсії позивачу з урахуванням довідок про заробітну плату, видані ЗАТ «МонАрх и С» та ЗАТ «Строительно-монтажное управление - 1М», оскільки ці довідки оформлені не належним чином, а зустрічної перевірки відповідності сум заробітної плати, зазначеної у довідках, відповідач провести не може, так як ЗАТ «МонАрх и С» за юридичною адресою не числиться і фінансово-господарську діяльність не веде, а щодо довідки, виданої ЗАТ «Строительно-монтажное управление - 1М», то відповідна інформація до управління ще не надходила.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, хоча належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, що відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), що не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В порядку статті 230 КАС України секретарем судового засідання забезпечено ведення протоколу судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Відповідно до приписів частини 3 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Володимирецькому управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області та з 03.01.2013 отримує пенсію як інвалід 2 групи від загального захворювання, що підтверджується пенсійним посвідченням серії №554199 від 30.05.2013 року.

13.03.2018 позивач звернувся до Володимирецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області із заявою про здійснення йому перерахунку пенсії, врахувавши довідки про заробітну плату, що була отримана на роботі у ЗАТ «МонАрх и С» та ЗАТ «Строительно-монтажное управление - 1М» у Російській Федерації.

Листом від 05.07.2018 за №1616/05-01 орган Пенсійного фонду повідомив позивачу про відсутність підстав для перерахунку пенсії.

Не погоджуючись з правомірністю дій відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку його пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Частиною першою статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до статті 41 Закону №1058-IV до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Згідно з пунктом 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонд України 25.11.2005 №22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об'єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Відповідно до статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн підписаної 14.01.1993 року трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв'язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Стаття 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992, закріплено принцип територіальності, згідно з яким пенсійне забезпечення громадян держав-учасників здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення, встановлено, що для встановлення права на пенсію громадянам держав-учасниць Угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цією угодою. Розмір пенсії за Угодою обчислюють із заробітку (доходу) за період роботи, які зараховуються до трудового стажу.

Рішенням Економічного Суду Співдружності Незалежних Держав №01-1/2-07 від 26 березня 2008 року визначено, що норма пункту 3 статті 6 Угоди від 13 березня 1992 року встановлює правило, згідно з яким розмір пенсії визначається із заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу, і застосовується при первинному призначенні пенсії в державах-учасницях Угоди. Конкретні періоди роботи для визначення середнього заробітку (доходу) при призначенні пенсії передбачаються пенсійним законодавством кожної держави-учасниці цієї Угоди.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно копії трудової книжки, судом встановлено, що в ній міститься записи про прийняття на роботу у ЗАТ «МонАрх и С» та ЗАТ «Строительно-монтажное управление - 1М» у Російській Федерації (аркуші справи 8-13), свідчать, що позивач працював на умовах трудового договору у ЗАТ «МонАрх и С» з 03.11.2003 по 30.04.2007, з 22.05.2007 по 29.04.2008, з 07.05.2008 по 28.04.2009, з 29.04.2009 по 28.04.2010 та з 18.05.2010 по 03.05.2011, а також у ЗАТ «Строительно-монтажное управление - 1М» з 05.05.2011 по 04.04.2012, з 11.05.2012 по 18.09.2012.

На підтвердження розміру заробітної плати, яку позивач отримував на вказаних підприємствах ЗАТ «МонАрх и С» та ЗАТ «Строительно-монтажное управление - 1М» видали архівні довідки. Як свідчить зміст вказаних довідок, вони містить всю необхідну інформацію про заробітну плату із зазначенням, що видані на основі платіжних відомостей, мають відбиток печаток товариств, підписані генеральним директором та головним бухгалтером, чинні та не визнані недійсними. До них також долучені довідки про доходи фізичних осіб за 2004-2012 роки (аркуші справи19-28).

Апеляційний суд вважає, що в даному випадку, позивач не може бути позбавлений свого права на збільшення розміру пенсії згідно з вказаними довідками через неможливість перевірки їх достовірності органами Пенсійного фонду у зв'язку з не находженням відповідей на їх запити та не здійсненням фінансово-господарської діяльності товариства, тобто у зв'язку з обставинами, що виникли не з вини позивача, та на які він не міг вплинути. Окрім того, у позивача відсутня будь-яка можливість в інший спосіб отримати відомості, зазначені у цій довідці. Зі свого боку, позивач вчинив всі необхідні для перерахунку розміру пенсії дії, а відтак, не може нести тягар відповідальності за формування роботодавцем (ЗАТ «МонАрх и С» та ЗАТ «Строительно-монтажное управление - 1М») належним чином довідки про його заробітну плату.

Колегія суддів відхиляє доводи скаржника, що довідки про заробітну плату видані ЗАТ «МонАрх и С» та ЗАТ «Строительно-монтажное управление - 1М», не можуть бути враховані при обчисленні розміру пенсії позивачу.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб'єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до статті 139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Володимирецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області - залишити без задоволення.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08.08.2018 року у справі №817/1628/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 КАС України, протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді О.М. Довгополов

Р.Й. Коваль

Повний текст постанови складено 09.11.2018 року