Справа № 817/1245/17
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2018-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 листопада 2018 року м. Рівне №817/1245/17

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

У провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі іменується позивач) до Головного управління ДФС у Рівненській області (далі іменується відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 23.06.2017 №1938301-13, відповідно до якого позивачу визначено суму податкового зобовязання по податку на нерухоме майно за податковий період 2016 рік в розмірі 423847 грн. 17 коп.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Дубровицької міської ради від 27.01.2015 встановлено на території міста ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, зокрема, в розмірі 0,5% мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного року, за 1 кв. м. бази оподаткування. Позивач володіє нерухомим майном, за яке слід справляти відповідний податок. На адресу позивача надійшло податкове повідомлення-рішення про визначення суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016 звітний податковий рік. Під час розрахунку суми податку, фіскальним органом застосовано рішення Дубровицької міської ради від 04.02.2016 №82, яким визначено ставку податку у розмірі, зокрема, 2% мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного року, за 1 кв. м. бази оподаткування. Позивач вказує, що фіскальний орган не мав жодних правових підстав для застосування ставки податку за рішенням Дубровицької міської ради від 04.02.2016 №82 за звітний 2016 рік, оскільки таке рішення органу місцевого самоврядування підлягає застосуванню для визначення суми податку за звітний 2017 рік, а не за звітний 2016 рік. Позивач вказує, що застосування рішення органу місцевого самоврядування від 04.02.2016 №82 для визначення суми податку на нерухоме майно за звітний 2016 рік є порушенням принципу стабільності зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніше як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Відтак, позивач просив суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення у повному обсязі.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що правомірно визначив позивачу суму податку на нерухоме майно за звітний 2016 рік на підставі рішення Дубровицької міської ради від 04.02.2016 №82 в порядку статті 266 Податкового кодексу України. Просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою судді від 11.09.2017 провадження в адміністративній справі відкрито, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 05.10.2017 провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішення у справі №560/1000/17.

Ухвалою суду від 06.08.2018 провадження у справі поновлено та призначено справу до судового розгляду.

Учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибули, проте подали до суду заяви про розгляд справи за відсутності їх уповноважених представників.

Відповідно до частини девятої статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження, оскільки потреба заслухати свідка чи експерта відсутня.

Матеріали справи містять докази, які в своїй сукупності повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, тому спір підлягає вирішенню на підставі наявних у справі документів.

За приписами частини четвертої статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного зясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та зясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

Між громадянином ОСОБА_2 (Дарувальник) та громадянами ОСОБА_3 Олександровічем, ОСОБА_1, ОСОБА_4 (Обдаровані) укладено Договір дарування нерухомого майна від 28.05.2015, відповідно до якого Дарувальник передав у власність Обдарованим в рівних долях по 1/3 кожному, а Обдаровані прийняли у дар в рівних долях по 1/3 кожен, будівлю кінотеатру №4 по вулиці Миру в місті Дубровиця; в цілому будівля кінотеатру (літ. «А»), матеріали стін: цегла, загальною площею 600,6 кв. м., біля будівлі кінотеатру розташовані надвірні будівлі і споруди: вхідні східці (літ. «а4»), бетон, площею 33,2 кв. м.; вхідні східці (літ. «а5»), бетон, площею 1,6 кв. м.; вхідні східці (літ. «а6»), бетон, площею 0,4 кв. м.; східці (літ. «а7»), метал, площею 7,8 кв. м.; вхідні східці (літ. «а8»), бетон, площею 1,9 кв. м.; вхідні східці (літ. «а9»), бетон, площею 3,6 кв. м.; вхідні східці (літ. «а10»), бетон, площею 2,0 кв. м. (посвідчений приватним нотаріусом Дубровицького районного нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_5; реєстрація №953) (а.с. 82).

Між громадянином ОСОБА_2 (Дарувальник) та громадянами ОСОБА_3 Олександровічем, ОСОБА_1, ОСОБА_4 (Обдаровані) також укладено Договір дарування нерухомого майна від 28.05.2015, відповідно до якого Дарувальник передав у власність Обдарованим в рівних долях по 1/3 кожному, а Обдаровані прийняли у дар в рівних долях по 1/3 кожен, будівлю гаража літ. «Б-1» №4 по вулиці Миру в місті Дубровиця, загальна площа 136,9 кв. м.; біля будівлі гаража розташовані надвірні будівлі і споруди: оглядова яма, камінь площею 2,9 кв. м. (посвідчений приватним нотаріусом Дубровицького районного нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_5; реєстрація №954) (а.с. 83).

Також, між громадянкою ОСОБА_6 (Продавець) та громадянами ОСОБА_3 Олександровічем, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (Покупці) укладено Договір купівлі-продажу від 31.10.2012, відповідно до якого Продавець передав, а Покупці прийняли у спільну часткову власність по 1/3 частині кожен, належне приміщення магазину «Господарчі товари» та склоприймальний пункт, загальною площею 459,3 кв. м., що знаходиться в місті Дубровиця по вулиці Комунальна, 15А; біля будівлі розташовані: а1 рампа цегляна площею 73,2 кв. м., а2 ґанок бетонний площею 6,3 кв. м., а3 ґанок бетонний площею 8,6 кв. м. (посвідчений приватним нотаріусом Дубровицького районного нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_5; реєстрація №3799) (а.с. 81).

Між Кооперативним підприємством «Дубровицьке гуртово-роздрібне підприємство» Рівненської обласної спілки споживчих товариств та громадянином ОСОБА_1 укладено Договір купівл-продажу від 11.12.2015, відповідно до якого Продавець передав, а Покупець прийняв у власність комплекс будівель та споруд бази КП ГРП, що знаходяться по вулиці Гагаріна, будинок 15в, в м. Дубровиця, Рівненської області (а.с. 9).

Рішенням Дубровицької міської ради Рівненської області від 27.01.2015 №947 «Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки» встановлено на території міста Дубровиці податок не нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки згідно з Додатками 1-3 (а.с. 13): Додаток №1 Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (а.с. 14-19); Додаток №2 Розміри ставок податку на нерухоме майно, відмінне від земельного податку, для обєктів житлової нерухомості (а.с. 20); Додаток №3 Розміри ставок податку на нерухоме майно, відмінне від земельного податку, для обєктів нежитлової нерухомості (а.с. 21).

Так, відповідно до Додатку №3 встановлені наступні ставки податку: будівлі (приміщення) готельні 1%; будівлі (приміщення) офісні 1%; будівлі (приміщення) офісні адміністративно-побутові будівлі 0,1%; будівлі (приміщення) торговельні 0,5%; їдальні, кафе, закусочні 0,5%; будівлі (приміщення) бази та склади 0,1%; гаражі 0%; господарські (присадибні) будівлі 0%; будівлі комунальної власності міста 0%; інші будівлі (приміщення) 0,5%.

Рішенням Дубровицької міської ради Рівненської області від 04.02.2016 №82 «Про внесення змін до рішення міської ради від 27 січня 2015 року №947 «Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки» внесено зміни до рішення від 27.01.2015 №947 в частині визначення ставки податку, зокрема, встановлено ставки податку за 1 кв. м. бази оподаткування у розмірі: 1% - для житлової нерухомості; 0 % - для обєктів нежитлової нерухомості в частині господарських будівель; 2% - для обєктів нежитлової нерухомості, крім господарських будівель (сараї, хліви, літні кухні, бойлерні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні тощо), які використовуються без отримання прибутку (а.с. 22-23).

На підставі даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, фіскальним органом винесено відносно позивача податкове повідомлення-рішення від 23.06.2017 №1938301-13 про визначення суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за податковий період 2016 рік у розмірі 423847 грн. 17 коп. (а.с. 11).

При визначенні суми податку на нерухоме майно, фіскальним органом застосовано ставку податку, що встановлена рішенням Дубровицької міської ради Рівненської області від 04.02.2016 №82 2%. Проте, як вказує позивач, фіскальний орган мав право визначати суму податку за звітний податковий 2016 рік на підставі рішення від 27.01.2015 №947, а рішення від 04.02.2016 №82 застосуванню не підлягає. Крім того, позивач вказав, що відповідач невірно застосовано ставки податку по типах обєктів нежитлової нерухомості.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених субєктом владних повноважень в основу оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1.1 статті 1 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 (далі іменується ПК України), Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

З 01 січня 2015 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 №71-VIII, згідно з яким, зокрема, статтю 266 Податкового кодексу України викладено в іншій редакції та введено новий вид податку податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Згідно із підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України встановлено, що об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Згідно з підпунктами 266.3.1, 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об'єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

За приписами підпункту 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України, ставки податку для об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної або міської ради в залежності від місця розташування (зональності) та типів таких об'єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 2 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування.

Як передбачено підпунктом 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 ПК України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

З 01 січня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24 грудня 2015 року №909-VІІІ, згідно з яким підпункт 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, станом на 2016 рік) викладено у такій редакції: ставки податку для об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об'єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує три відсотки розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Пунктом 12.3 статті 12 ПК України визначені повноваження сільських, селищних, міських рад та рад об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, щодо встановлення місцевих податків та зборів.

Підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 ПК України встановлено, що рішення про встановлення місцевих податків та офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Таким чином, законодавець встановив чіткий строк до якого органами місцевого самоврядування необхідно прийняти рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Суд зазначає, що рішення Дубровицької міської ради Рівненської області від 04.02.2016 №82 про встановлення ставок податку на 2016 рік прийнято поза межами цього строку.

В той же час пунктом 4 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» установлено, що в 2016 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік не застосовуються вимоги, встановлені пп. 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України та Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Отже, у 2016 році зупинено дію підпункту 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 ПК України, а відтак, відсутні обмеження для органів місцевого самоврядування щодо строків прийняття рішення про встановлення місцевих податків та зборів саме за 2016 рік.

Окрім того, підпунктом 12.3.5 пункту 12.3 статті 12 ПК України визначено, що у разі якщо сільська, селищна, міська рада або рада об'єднаних територіальних громад, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів, що є обов'язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок.

Таким чином, Податковим кодексом України встановлений обов'язок громадянина сплатити податок за 2016 рік незалежно від наявності рішення органу місцевого самоврядування про встановлення відповідних податків і зборів.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення про визначення позивачу суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за звітний податковий 2016 рік на підставі рішення Дубровицької міської ради Рівненської області від 04.02.2016 №82 із застосуванням ставки 2%, прийнято фіскальним органом в межах повноважень, у спосіб та у порядку, що встановлені нормами ПК України.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина пята статті 242 КАС України).

Правова позиція щодо аналогічних правовідносин викладена у Постанові Верховного Суду від 24.04.2018 (справа №803/1307/17, провадження №К/9901/927/17) та у Постанові Верховного Суду від 04.09.2018 (справа №820/5457/17, провадження №К/9901/37801/18).

Посилання позивача на невірне застосування відповідачем на підставі рішення Дубровицької міської ради Рівненської області від 27.01.2015 №947 ставок податку, які різняться залежно від типів обєктів нежитлової нерухомості, судом оцінюється критично, оскільки для визначення суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за звітний податковий 2016 рік застосуванню підлягає рішення Дубровицької міської ради Рівненської області від 04.02.2016 №82. В даному рішенні ставка податку в розмірі 2 відсотків від розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, встановлена для обєктів нежитлової нерухомості, крім господарських (присадибних) будівель (допоміжних (нежитлових) приміщень, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо), які використовуються без отримання прибутку. Таким чином, нерухомість, що належить позивачу, підпадає під тип обєктів нежитлової нерухомості, до якого застосовується саме ставка податку в розмірі 2% від розміру мінімальної заробітної плати.

Таким чином, відповідачем доведено правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення в порядку статті 77 КАС України, а відтак заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Питання щодо розподілу судових витрат в порядку статті 139 КАС України не підлягає вирішенню, оскільки суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (33023, АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління ДФС у Рівненській області (33023, місто Рівне, вулиця Відінська, 12; ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 13 листопада 2018 року.

Суддя Недашківська К.М.