Справа № 131/333/18
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2018-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 131/333/18

Головуючий у 1-й інстанції: Шелюховський М.В.

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

13 листопада 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

позивача: ОСОБА_2

представника позивача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Сумської митниці Державної фіскальної служби на рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 21 червня 2018 року (м. Іллінці, 27 червня 2018 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Сумської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування постанови в справі № 0792/80500/17 від 13 грудня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Сумської митниці ДФС від 13.12.2017 року №0792/80500/17.

Відповідно до рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 21 червня 2018 року позов задоволено частково: постанову № 0792/80500/17 від 13 грудня 2017 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ст. 485 МК України та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 65372,61 грн. скасувати, а справу про порушення позивачем митних правил направити до Сумської митниці на новий розгляд.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Колегія суддів розглянула письмове клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, і прийняла рішення про відмову у його задоволенні через відсутність підстав.

Позивач та його представник в судовому засіданні заперечили проти апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що 04.07.2017 о 04 годині 57 хвилин в зону митного поста «Юнаківка» Сумської ДФС на автомобілі Тойота Ленд Крузер, реєстраційний номер НОМЕР_1 в якості пасажира заїхав громадянин Росії ОСОБА_2, який пред`явив до митного контролю паспорт НОМЕР_4 виданий 16.06.2015 ФМС та посвідку на постійне місце проживання в Україні НОМЕР_3 від 30.08.2010 року. Під час внесення даних в «Диспетчер ЗМК» при перевірці АСАУР видала інформацію про не вивезення зазначеним громадянином гідроциклу "Ямаха 800", НОМЕР_7, 2002 року виготовлення, свідоцтво про реєстрацію - судовий НОМЕР_5, бортовий НОМЕР_6, який був ввезений в Україну позивачем 07.07.2015 року о 04 годині 12 хвилин в режимі «тимчасового ввезення до 1 року».

Відповідно до постанови Сумської ДФС від 13 грудня 2017 року у справі про порушення митних правил № 0792/80500/17 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 65372,61 грн., що відповідає 300 відсоткам суми несплачених митних платежів.

Згідно змісту оскарженої постанови правопорушення полягало в тому, позивач є резидентом так, як має посвідку на постійне місце проживання в Україні НОМЕР_3 від 30.08.2010 року та мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, згідно п. 50, в) ст. 4 МК України, резиденти - фізичні особи: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном, а отже 07.07.2015 року о 04 годині 12 хвилин при ввезенні в режимі «тимчасового ввезення до 1 року» транспортного засобу - гідроцикла «Ямаха 800» НОМЕР_7, 2002 року виготовлення бортовий НОМЕР_6, позивач повинен був сплати всі митні платежі, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів, згідно ч. 3 ст. 380 МК України.

Однак 07.07.2015 року, позивач наявну в нього посвідку на постійне місце проживання в Україні НОМЕР_3 від 30.08.2010 року під час митного оформлення співробітникам органу доходів і зборів не надав (службова записка начальника митного поста «Бачівськ» Сумської митниці ДФС від 12.08.2017 №1074/64), чим уникнув сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів та ввіз вказаний транспортний засіб в режимі «тимчасового ввезення до 1 року», як нерезидент.

На підтвердження статусу позивача як нерезидента наявна постанова відповідача в справі про порушення митних правил №0432/805000/17 від 20.09.2017 року, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст. 481 МК України, яка в подальшому була залишена в силі постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2018 року в справі № 131/1765/17.

Тобто, до позивача по факту опису одного і того ж правопорушення застосовано різні умови тимчасового ввезення транспортних засобів з місцем реєстрації в іноземній державі, в одному випадку як для резидента України, а в іншому нерезидента.

За змістом ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до ст. 251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 495 МК України передбачено, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта, іншими документами.

Положення ст.ст. 529-530 МК України передбачають можливість оскарження постанови митниці до суду та перевірку законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом, що здійснюється в порядку, встановленому КАС України.

В силу ст. 485 МК України, заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Згідно ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є, в тому числі відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення.

Правилами ст.485 МК України встановлено. що склад вказаного порушення обумовлює наявність в діях декларанта особливої мети, а саме ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, що обумовлює обов'язкове подання неправдивих відомостей.

Статтею 485 МК України передбачена наявність спеціальної протиправної мети - неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинене тільки з умисною формою вини.

Відтак, оскаржена постанова підлягає скасуванню, оскільки сам по собі факт наявності у позивача посвідки на постійне місце проживання в Україні не може бути доказом того, що його дії були направлені на несплату митних платежів у формі прямого умислу.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Сумської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 21 червня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г. Смілянець Е. С.