Справа № 2040/5932/18
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

07 листопада 2018 р. № 2040/5932/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Зоркіної Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання - Пройдак С.М.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,52700, код ЄДРПОУНОМЕР_1) до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл. Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов.,м. Харків,61022, ), третя особа: Управління Державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова (вул. Алчевських, буд. 44, корп А, м. Харків,61024) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд: визнати дії (бездіяльність) Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області по не сформуванню за заявою ОСОБА_1 та не внесенню до Управління Державної казначейської служби України в м. Харків подання про повернення ОСОБА_1 помилково сплаченого за квитанцією ПАТ КБ "ПриватБанк" № 0.0.944981022.1 від 20.01.2018 року збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі - продажу нерухомого майна в розмірі 7194 (сім тисяч сто дев'яносто чотири) гривні 37 копійок на рахунок ОСОБА_1; зобов'язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області сформувати та внести до Управління Державної казначейської служби України в м. Харків подання про повернення ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, помилково сплаченого за квитанцією ПАТ КБ "ПриватБанк" № 0.0.944981022.1 від 20.01.2018 збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі - продажу нерухомого майна в розмірі 7194 (сім тисяч сто дев'яносто чотири) гривні 37 копійок на рахунок ОСОБА_1 № 0030-0935 в ПАТ "Державний ощадний банк України", філія - Дніпропетровське обласне управління АТ "Ощадбанк", установа банку ТВБВ III №10003/0524, смт. Петропавлівка, вулиця Жовтнева, 46а, код банку 305482.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.08.2018 відкрито провадження в адміністративній справі № 2040/5932/18. Позивач у відповіді на відзив, зареєстрованої за № 01-26/55077/18 від 23.10.2018 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розгляну справу за його відсутності.

Від представника відповідача - Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області через канцелярію суду надійшов відзив на позов, в якому він просив визнати Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області неналежним відповідачем, залучити в якості належного відповідача Київське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова та просив розгляд справи провадити без його участі.

Представник третьої особи у наданих поясненнях (вх. №01-26/44705/18 від 03.09.2018 зазначив, що збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 7194,37 (квитанція № 0.0.944981022.1 від 20.01.2018) сплачений до державного бюджету на рахунок, відкритий в Управлінні Державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова Харківської області, та з огляду на п. 10 розділу 1 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом МФУ від 03.09.2013 року № 787 просив залучити в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління Державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова Харківської області.

Ухвалами Харківського окружного адміністративного суду від 04.09.2018 залучено у якості другого відповідача Київське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова та замінено третю особу по справі Управління Державної казначейської служби України у м. Харкові Харківської області на належну: Управління Державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова Харківської області .

Представник другого відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, 28.09.2018 року надав через канцелярію суду відзив на позов, відповідно до якого зазначив, що у Управління не має змоги самостійно визначати чи дійсно нерухомість придбана вперше, а отже позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи адміністративного позову, відзиви на позовну заяву, суд встановив наступне.

Судовим розглядом встановлено, що 20 січня 2018 позивачем укладено договір купівлі-продажу квартири № 98 посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Яновою О.Є., відповідно до якого позивач отримав у власність квартиру за адресою: АДРЕСА_2. Запис про право власності на квартиру внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 24462302-а.с.10-13

Відповідно до п. 3.1 договору продаж майна за домовленістю сторін вчинено за суму 719437 (сімсот дев'ятнадцять тисяч чотириста тридцять сім) гривень, які еквівалентні 25000 (двадцять п'ять тисяч) доларів США, за офіційним курсом Національного Банку України на день укладання договору (1 долар США = 28,777485 гривень).

Згідно п.9 ст.1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» позивачем сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1 % від вартості об'єкта купівлі-продажу, що становить 7194,37 грн. на рахунок одержувача ГУ ДКСУ у Харківській області, на підтвердження чого надано квитанцію № 0.0.944981022.1 від 20.10.2018 року (а.с. 51).

З матеріалів справи встановлено, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою від 17.07.2018 про повернення помилково сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 7194,37 грн. з огляду на придбання ним житла вперше.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області в листом № 4391/Б-14 від 07.08.2018 повідомило, що відповідно до Положення про Пенсійний фонд України органи Пенсійного фонду не наділені повноваженнями щодо визначення прав власності громадян на нерухоме майно та звільнення від сплати збору осіб, що придбають майно вперше, підстав для повернення збору з операцій купівлі - продажу майна в органах Пенсійного фонду немає.

Не погодившись із такими діями Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Перевіряючи оскаржувані рішення, дії відповідача на відповідність положенням ч.2 ст.2 КАС України, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема, є: підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 2 цього ж Закону передбачено, що об'єктом оподаткування є для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону, - вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Питання сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» врегульовано Порядком сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 №1740 (далі - Порядок).

Згідно з абз.1,2 п. 151 Порядку, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об'єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Відповідно до п. 15-3 Порядку нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

З аналізу наведених норм права вбачається, що із загального правила про обов'язковість сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено винятки для громадян, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Станом на час придбання позивачем нерухомості як і станом на час розгляду справи судом, в Україні відсутній механізм перевірки інформації про те, чи вперше особа придбала нерухомість.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, ведення якого розпочато з 01.01.2013, а також Реєстр прав власності на нерухоме майно, ведення якого розпочато згідно з наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 №7/5 «Про затвердження Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно», не містять всієї інформації щодо наявності у власності об'єктів нерухомого майна, що знаходиться на території України.

Вказане питання було предметом звернення Пенсійного фонду України до Конституційного Суду України з проханням дати тлумачення терміна «придбавають житло вперше», що міститься у п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», визначивши коло осіб, яких необхідно вважати такими, що придбавають житло вперше.

Ухвалою Конституційного Суду України від 23.03.2000 №29-у/2000 відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі через відсутність у Пенсійного фонду України права на конституційне подання та непідвідомчість Конституційному Суду України питання, порушеного у поданні.

Суд також звертає увагу на правову позицію Європейського суду з прав людини щодо відповідальності держави щодо виконання власних повноважень. Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, «Онер'їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер'їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), п. 119).

Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов'язана забезпечити його реалізацію. У протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.

Відсутність можливості Пенсійного фонду України та його територіальних органів встановити обставини придбання квартири конкретною фізичною особою вперше, не може ставитись в провину такій особі, оскільки не визначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може впливати на порушення прав громадян, які наділені такими правами.

За таких обставин відповідний територіальний орган Пенсійний фонд України зобов'язаний довести, що позивач придбав житло, згідно з договором купівлі-продажу квартири, не вперше. За відсутності відповідних доказів позивач має право на повернення суми сплаченого збору, як помилково сплаченого, за відсутності обов'язку здійснювати такий платіж.

Проте суд зауважує, що Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року №787 (далі Порядок №787), регламентована процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, у тому числі податків та зборів.

Згідно з п.5 вказаного Порядку №787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету, у тому числі, зборів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФСУ) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Суд зазначає, що відповідно до Положення про Управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об'єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного Фонду України від 22.12.2014 року № 28-2 управління Пенсійного фонду в районах, містах, районах у містах, а також об'єднані управління є територіальними органами Пенсійного Фонду України. Відповідно до пп.2 п.4 вказаного Положення територіальні органи Пенсійного фонду відповідно до покладених на нього завдань забезпечує надходження від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, інших коштів, ведення обліку їх надходжень та платників відповідно до законодавства.

Отже, органом, що контролює справляння збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування є саме територіальний орган Пенсійного фонду (в даному випадку Київське об'єднане управління Пенсійного Фонду України в м.Харкові), на який покладено обов'язок сформувати відповідне подання до казначейства, тоді як Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області не є належним суб'єктом звернення, а Порядок № 787 не передбачає перенаправлення заяв до належного суб'єкту.

Суд також зауважує, що відповідно до абз.5 п.5 Порядку № 787 подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Відповідно до ст.ст.7,9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У відповідності до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що відповідачем по справі не порушено прав позивача та у нього відсутній обов'язок на вчинення дій по формуванню подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, а отже у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 КАС України, суд,-

вирішив:

Адміністративний позов залишити без задоволення

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

У повному обсязі рішення складено 12.11.2018

Суддя Зоркіна Ю.В.