Справа № 133/2472/18
Суддя: Сорока Д. В.
Дата ухвалення: 2018-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 133/2472/18
РІШЕННЯ
12.11.2018
КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
В складі головуючого судді Сороки Д.В.
за участю секретаря судового засідання Пясковської Н.А.
розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Козятині, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського сержанта поліції 1 батальона 4 роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області Бевза Олександра Сергійовича про визнання незаконними дій відповідача та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-
Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив визнати незаконними дії відповідача та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн. 00 коп., по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП.
В обгрунтування позову зазначив, що 16.09.2018 о 8 год. 44 хв. поліцейським сержантом поліції 1 батальйона 4 роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області Бевзом О.С. відносно нього була складена постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 600964 за ст. 122 ч. 1 КУпАП і до нього було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу, в сумі - 255 гривень.
Згідно даної постанови йому ставилось в провину те, що 16.09.2018 о 8 год. 36 хв. 49 сек. він, керуючи автомобілем «Lada» 111840, д/н НОМЕР_1 , здійснив обгін в зоні дії знаку 3.25 «Обгін заборонено», чим порушив п. 33 ПДР України.
При цьому, в графі «підпис особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, запис про відмову від підпису або отримання копії постанови» написано поліцейським відмовився.
Вважає, що дана постанова є незаконною, не обґрунтованою і такою, що не відповідає обставинам події.
Так, в оскаржуваній постанові взагалі не вказано місце вчинення правопорушення і чи взагалі на тій ділянці дороги є встановлений знак «Обгін заборонено».
Того дня, він дійсно рухався своїм автомобілем у напрямку м. Вінниця і у вказаний у постанові час був зупинений працівниками поліції на відрізку дороги Житомир Могилів-Подільський , не доїжджаючи до населеного пункту с. Корделівка, знаку про заборону обгону на цій ділянці дороги встановлено не було.
Він заперечував факт вчинення правопорушення, оскільки того дня він дійсно здійснював випередження поодинокого автомобіля, який рухався перед ним зі швидкістю менше 30 км/год і змістився на правий край попутної полоси, щоб він міг його випередити, що дозволяється п. 3.25 ПДР України, на що поліцейський не реагував.
Також, він не відмовлявся підписувати постанову і отримувати її копію, а заперечував вчинення правопорушення, і в порушення ст. 258 ч. 5 КУпАП поліцейський не склав протоколу про адміністративне правопорушення та не додав до нього жодного доказу вчинення ним правопорушення, з числа вказаних в ст. 251 КпАП України (окрім протоколу, складеного працівником поліції): пояснень потерпілих, свідків, висновків експерта, показів технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.
Відповідач провів процес виявлення обставин по справі з дуже спрощеним підходом - не опитавши свідків по справі (водія, який рухався перед ним), закінчив розгляд адміністративної справи, не з`ясував всі обставини та не маючи жодного доказу, а тому, він вважає, що при винесені постанови були грубо порушені вимоги ст. 245, 252, 280 КпАП України щодо всебічного, повного об`єктивного з`ясування обставин справи в їх сукупності, вирішенню її в точній відповідності із законом, оскільки того дня, керуючи своїм транспортним засобом будь-яких правил дорожнього руху не порушував, і відповідно підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності не було.
Крім того, відповідачем не було дотримано порядку розгляду справи.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачен Конституцією України та законами України.
Відповідачем було порушено його право на захист, яке полягає в тому що згідно ч. 1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: ...при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.
Відповідачем вказані положення закону були проігноровані та прийнято постанову у справі за рекордні 8 хвилин, тобто, це свідчить що поліцейський взагалі ні в чому не хотів розбиратись і ігнорував всі його доводи, без надання йому права на захист.
Крім цього, оскаржувану постанову він отримав поштою лише 27 вересня 2018 року.
Позивач в судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, заявлені ним позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, у встановлений йому строк правом на подачу відзиву на позов не скористався.
Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Судом встановлено, що 16.09.2018 о 8 год. 44 хв. поліцейським сержантом поліції 1 батальйона 4 роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області Бевзом О.С. відносно ОСОБА_1 була складена постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 600964 за ст. 122 ч. 1 КУпАП і до нього було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу, в сумі - 255 гривень, згідно якої 16.09.2018 о 8 год. 36 хв. 49 сек. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Lada» 111840, д/н НОМЕР_1 здійснив обгін в зоні дії знаку 3.25 «Обгін заборонено», чим порушив п. 33 ПДР України (а.с. 5).
Дана постанова була ухвалена відповідачем з порушенням вимог ст. 247, 251, 268, 276, 279, 280, 283-285 КУпАП.
Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 2 ст. 2 цього Кодексу передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч.1 ст. 122 КУпАП, порушення правил перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Відповідно до п. 33 Правил дорожнього руху, на який міститься посилання у постанові по справі про адміністративне правопорушення, водію забороняється обгін усіх транспортних засобів (крім поодиноких, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.
У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
В свою чергу, у відповідності до ч.1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а ч.2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У відповідності до ч.2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
Оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення містить посилання на те, що вона винесена по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, однак до компетенції Національної поліції відноситься розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.
У відповідності до ч.4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Частиною 3 ст. 258 КУпАП передбачено, що протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.
Слід звернути увагу, що у постанові по справі про адміністративне правопорушення відсутні дані про наявність додатків до неї, як і відсутні дані про складення протоколу про адміністративне правопорушення, відібрання пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснення їй прав, передбачених ст.268 КУпАП, відібрання пояснень від свідків, крім того, на місці підпису особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підпису взагалі не міститься.
Відповідачем під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не були встановлені та досліджені належні і допустимі докази на підтвердження фактів вчинення позивачем поставленого йому у вину адміністративного правопорушення. Крім того, відповідачем так і не були подані до суду належні і допустимі докази на підтвердження вчинення позивачем адмінправопорушення, спростування доводів позивача.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
У відповідності зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно ч. 1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частина 2 ст. 77 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Так, відповідачем під час розгляду справи про адміністративне правопорушення фактично не встановлювалися та не досліджувалися докази вчинення адмінправопорушення позивачем. Натомість, в основу суті адмінправопорушення, були покладені лише певні висновки самого відповідача без зазначення відповідних доказів.
Тому, суд вважає, що відповідачем без врахування встановлених і наведених судом обставин, було незаконно ухвалено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки склад та подія адміністративних правопорушень, поставлених позивачу у вину, відсутні.
Відповідно ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Якщо буде встановлено, що постанову винесено органом (посадовою особою), неправомочним вирішувати цю справу, то така постанова скасовується і справа надсилається на розгляд компетентного органу (посадової особи).
Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 , підлягає задоволенню.
Керуючись ст.241,245,286 КАС України, ст.ст. 287,288,293 КУпАП ,-
Визнати незаконними дії поліцейського сержанта поліції 1 батальона 4 роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області Бевза Олександра Сергійовича, скасувати постанову серії ЕАВ № 600964 від 16.09.2018 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та провадження по справі закрити.
Повний текст рішення виготовлений 12.11.2018
На рішення суду може бути подано апеляцію до Сьомого апеляційного адміністративного суду Вінницької області протягом 10 днів з дня виготовлення повного тексту рішення.
Суддя підпис
Суддя -
Дата документу 12.11.2018