Справа № 810/2837/18
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2018-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2018 року № 810/2837/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом гр. ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, третя особа: Київська митниця ДФС України, про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся гр. ОСОБА_1 з позовом до Державної фіскальної служби України, третя особа: Київська митниця ДФС України, про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення від 12.10.2017 в адміністративній справі № 810/685/17.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем не виконано своєчасно рішення суду про поновлення його на роботі, а відтак, Державна фіскальна служба України повинна виплатити суму втраченого доходу за період з 12жовтня 2017 року по 25 травня 2018 року.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.06.2018 позовну заяву залишено без руху з наданням п'ятиденного строку для усунення недоліків.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.08.2018 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні на 12.09.2018.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.09.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 22.10.2018.

Представник позивача надав суду клопотання, в якому просив розглядати справу за його відсутності.

На підставі ст. 194, ст. 205 КАС України судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що наказом Державної фіскальної служби України від 27.07.2015 №2254-0 ОСОБА_1 призначено на посаду першого заступника начальника Київської митниці ДФС України.

Наказом Державної фіскальної служби України від 10.01.2017 №03-о його звільнено з посади першого заступника начальника Київської митниці ДФС у зв'язку зі скороченням чисельності та штату працівників відповідно до пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України.

Наказ про звільнення ОСОБА_1 оскаржено до суду.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 12.10.2017р. у справі № 810/685/17 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано накази Державної фіскальної служби України від 10.01.2017 №03-о «Про звільнення ОСОБА_1» та Київської митниці ДФС від 23.01.2017 №44-о «Про проведення розрахунку».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Київської митниці ДФС.

Стягнуто з Державної фіскальної служби України (ідентифікаційний код 39292197, місцезнаходження: м. Київ, Львівська площа, буд. 8) на користь ОСОБА_1 суму середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу у розмірі 76408 (сімдесят шість тисяч чотириста вісім) грн. 20 коп.

Крім того, допущено негайне виконання постанови суду у частині поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Київської митниці ДФС та у частині стягнення з Державної фіскальної служби України суми середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в межах одного місяця.

Незважаючи на вимоги суду про негайне виконання постанови суду у частині поновлення на посаді першого заступника начальника Київської митниці ДФС, прийняте судом рішення виконано не було.

У зв'язку з відсутністю добровільного виконання судового рішення ОСОБА_1 звернувся до органів виконавчої служби для примусового виконання рішення.

Постанова Київського окружного адміністративного суду від 12.10.2017 у справі № 810/685/17 була фактично виконана 25.05.2018 шляхом видання наказу В.о. Голови ДФС України №851-о «Про поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Київської митниці ДФС України».

Також виконано рішення суду в частині стягнення з ДФС України суми середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу у розмірі 76408,20 грн.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 235 КЗпП України прийняте судом рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника підлягає негайному виконанню.

Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно підлягає виконанню не з часу набрання ним законної сили, що передбачено для переважної більшості судових рішень, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист життєво важливих прав та інтересів громадян і держави.

Згідно ст. 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Таким чином, згідно ст. 236 КЗпП проводиться виплата заробітної плати за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі незалежно від вини роботодавця у такій затримці. Закон пов'язує таку виплату виключно з фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Частина третя вказаної статті вказує на те, що невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 КАС України (в редакції чинній на момент набрання постановою Київського окружного адміністративного суду від 12.10.2017) постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно ч. 2 ст. 257 КАС України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Пунктом 3 частини 1 статті 256 КАС України встановлено, що постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Пленум Верховного Суду України у пункті 34 постанови "Про практику розгляду судами трудових спорів" від 06.11.1992р. №9 роз'яснив, що рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

У даному випадку обов'язок у ДФС України поновити ОСОБА_1 на посаді та сплати коштів за час вимушеного прогулу виник з моменту проголошення постанови Київського окружного адміністративного суду у справі №810/685/17, тобто з 12.10.2017р.

Враховуючи те, що постанова Київського окружного адміністративного суду від 12.10.2017року у справі №810/685/17 в частині негайного поновлення позивача на посаді виконана відповідачем шляхом прийняття наказу №851-о лише 25 травня 2018 року, суд приходить до висновку, що відповідач не виконував своєчасно вказане судове рішення, що є підставою для стягнення на користь позивача середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення позивача на посаді.

Виконання постанови Київського окружного адміністративного суду від 12.10.2017 у період з 12 жовтня 2017 року по 25 травня 2018 року включно у справі № 810/685/17 прострочене на 152 дні та обраховується, починаючи з дня ухвалення рішення 12.10.2017, по день видання наказу про поновлення на роботі - 25.05.2018.

Згідно з даними довідки Державної фіскальної служби України від 06.06.2018 № 123 середній заробіток ОСОБА_1 за період з 13 жовтня 2017 по 24 травня 2018 включно складає 82733, 11 грн.

Відповідно, сума до відшкодування за період з 12.10.17 по 25.05.2018 становить 82733,11 грн.

Крім того, Верховний Суд України під час розгляду справи №6-144ц13 сформулював правову позицію, відповідно до якої: "… непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки, передбачені статтею 116 КЗпП України, є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні…".

Статтею 34 ЗУ «Про оплату праці» визначено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Статтями 1 та 2 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» передбачено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Для визначення суми компенсації індекс споживчих цін обчислюється шляхом множення щомісячних індексів споживчих цін, які публікуються Держстатом України за період невиплати заробітної плати.

Таким чином, ОСОБА_1 за період з 12.10.2017 по 25.05.2018 нарахована, але своєчасно не виплачена заробітна плата у розмірі 82733,11 грн.

За період невиплати заробітної плати, тобто з жовтня 2017 по травень 2018, розраховується індекс споживчих цін, який проводиться шляхом множення щомісячних індексів споживчих цін за даними Держкомстату (жовтень 2017р. - квітень 2018р.), та складає: 1,012 х 1,009 х 1,01x1,015x1,009x1,011x1,008= 107,6%

Приріст індексу споживчих цін: 107,6% - 100% = 7,6%

За даний період сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованої, але не виплаченої працівнику заробітної плати за відповідний місяць (після утримання податків і платежів) на коефіцієнт приросту споживчих цін. Оскільки індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати перевищив 100%, сума компенсації за цей період становить:

82733,11 грн. х 7,6 / 100 = 6287,7 грн.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 2 другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його відзив.

Отже, вимоги позивача про стягнення з Державної фіскальної служби України середнього заробітку за час затримки виконання постанови Київського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2017 року та компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

До позовної заяви позивачем додано докази сплати судового збору у сумі 890, 22 грн. (квитанція від 08.06.2018 № ).

Оскільки суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, відшкодуванню позивачу з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають судові витрати у сумі 890, 22 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 139, 143, 194, 205, 239, 242, 244, 245, 246, 250 КАС України, суд-

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8; ідентифікаційний код 39292197) на користь гр. ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання постанови Київського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2017 року у справі №810/685/17 у розмірі 82 733 (вісімдесят дві тисячі сімсот тридцять три) грн. 11 коп.

Стягнути з Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8; ідентифікаційний код 39292197) на користь гр. ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати у розмірі 6 287 (шість тисяч двісті вісімдесят сім) грн. 70 коп.

Стягнути на користь гр. ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8; ідентифікаційний код 39292197) судові витрати у розмірі 890 (вісімсот дев'яносто) грн. 22 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лапій С.М.