Справа № 0540/7970/18-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2018-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2018 р. Справа№0540/7970/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, 84301, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Я. Мудрого, 24)

до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області (, 85102, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Європейська, 13)

про визнання бездіяльності протиправною, визнання незаконною відмову у надані дозволу на розробку проекту землеустрою, зобовязання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області про визнання бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Донецький області щодо не дотримання строків надання відповіді на запит позивача на отримання публічної інформації від 27 червня 2018 року протиправною, визнання незаконною відмову Головного управління Держгеокадастру у Донецький області у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га на території Рівнопільської сільської ради Волноваського району Донецької області для ведення особистого селянського господарства, згідно заяви від 27 червня 2018 року, яку викладено в листі від 1 серпня 2018 року № М-3084/0-1884/0/37-18, зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 27 червня 2018 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га, на території Рівнопільської сільської ради Волноваського району Донецької області для ведення особистого селянського господарства, зобов'язання відповідача надати позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 на території Рівнопільської сільської ради Волноваського району Донецької області для ведення особистого селянського господарства згідно заяви позивача від 27 червня 2018 року.

Ухвалою від 4 вересня 2018 року суд залишив без руху позовну заяву позивача та надав десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення виявлених судом недоліків.

19 вересня 2018 року позивач виконав вимоги ухвали суду від 4 вересня 2018 року, чим усунув її недоліки.

Ухвалою від 24 вересня 2018 року суд прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі, відмовив позивачу у задоволенні клопотання про огляд доказу, який розміщено в мережі Інтернет, задовольнив клопотання позивача про витребування доказів частково, зобовязав Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області надати суду належним чином засвідчену копію наказу Головного управління Держгеокадастру у Донецький області від 7 липня 2016 року № 1506-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», в іншій частині у задоволенні клопотання про витребування доказів відмовив.

За правилами статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що 27 червня 2018 року звернулась до відповідача із заявою щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га, на території Рівнопільської сільської ради Волноваського району Донецької області для ведення особистого селянського господарства. Поштове відправлення було отримано 3 липня 2018 року. Разом із заявою позивач надіслала запит щодо надання мені публічної інформації щодо а саме: плану або витягу з плану, графічні матеріали або інше щодо поділу земельного масиву (або його частини площею 44,0000 га) з кадастровим номером :02:000:1041 ( кадастровий номер вказано станом на 26 червня 2018 року згідно відомостей з Публічної кадастрової карти України) на ділянки площею до 2,0000 га.; кількість осіб яким надано дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельних ділянок орієнтовною площею 2,0000 га, на території Рівнопільської сільської ради Волноваського району Донецької області для ведення особистого селянського господарства в межах ділянки з кадастровим номером :02:000:1041 ( кадастровий номер станом на 26 червня 2018 року); номери відповідних наказів щодо надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельних ділянок орієнтовною площею 2,0000 га, на території Рівнопільської сільської ради Волноваського району Донецької області для ведення особистого селянського господарства, в межах ділянки з кадастровим номером :02:000:1041. У відповідь позивач 9 серпня 2018 року нарочно отримала лист від 1 серпня 2018 року № М-3084/0-1884/0/37-18, в якому зазначено, що на витребувану ділянку у липні 2018 року вже надано наказ про надання дозволу на розробку проекту землеустрою. У звязку з чим було відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою. Станом на 9 серпня 2018 року відповідь на запит позивачу надано не було. Після неодноразових вимог позивач отримала лист про розгляд запита на отримання публічної інформації від 14 серпня 2018 року № ПІ-69/0-67/0/63-18. З листа стало відомо про те, що в листі від 1 серпня 2018 року № М-3084/0-1884/0/37-18, в якості підстави для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, була вказана інформація, яка не відповідає дійсності, а саме наказом Головного управління Держгеокадастру у Донецький області від 7 липня 2016 року № 1506-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» був наданий дозвіл іншому громадянину на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, що перебуває у запасі, з кадастровим номером :02:000:1041 площею 52,2845 га в оренду строком на 7 років. Використовуючи публічну кадастрову карту отримала інформацію щодо вище зазначеного наказу, а саме те що дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 52,2845 га, що перебуває у запасі, в оренду строком на 7 років на території Рівнопільської сільської ради Волноваського району Донецької області за межами населених пунктів, було надано громадянину ОСОБА_2 цільове призначення - для городництва.

Відповідач до суду надав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що запит на публічну інформацію не був поданий відповідно до діючого законодавства. Запит на публічну інформацію до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій наданий додатком до клопотання про що свідчить посилання у додатках до клопотання у пункті 7. Крім того, зазначає, що відповідно до Стратегії удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності розпорядження ними, Держгеокадастр та його територіальні органи під час передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах норм безоплатної приватизації повинні надавати дозволи на розроблення документації із землеустрою та передавати земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у приватну власність в межах норм безоплатної приватизації, відповідно до переліку земельних ділянок, який формується щоквартально та оприлюднюється на офіційних веб-сайтах територіальних органів Держгеокадстру. З врахуванням викладеного та за відсутності бажаної до відведення земельної ділянки в наведеному переліку, Головне управління вважає не можливим надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянкою України про що свідчить паспорт громадянина України серії ЕН № 366416, виданого Северодонецьким МВ УМВС України у Донецький області 29 липня 2004 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1. Позивач є внутрішньо переміщеною особою, про що свідчить довідка від 9 серпня 2016 року № 1426/73166.

27 червня 2018 року позивач звернулася до Головного управління Держгеокадастру в Донецькій області із заявою, в якому просила надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2 га на території Рівнопільської сільської ради Волноваського району Донецької області для ведення особистого селянського господарства (люба вільна земельна ділянка в межах ділянки з кадастровим номером :02:000:1041, кадастровий номер вказаний станом на 26 червня 2018 року). Зазначала, що нею право на безоплатну приватизацію земельної ділянки по зазначеному виду не використано.

За результатами розгляду клопотання відповідач надіслав лист від 1 серпня 2018 року № М-3084/0-1884/0/37-18, в якому зазначалося, що на витребувану позивачем земельну ділянку Головним управлінням у липні 2018 року надано наказ про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою особі, яка звернулася з аналогічним клопотання, у звязку з чим надати такий дозвіл не представляється можливим. Позивачу запропоновано обрати іншу вільну земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності, після чого в установленому законом порядку знову звернутися з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Судом також встановлено, що разом із клопотанням позивач надіслала до відповідача запит від 27 червня 2018 року про надання інформації, в якому на підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації» просила надати план, витягу з плану, графічні матеріали або інше щодо поділу земельного масиву (або його частини площею 44 га) з кадастровим номером :02:000:1041 (кадастровий номер вказано станом на 26 червня 2018 року) на ділянки площею до 2 га; кількість осіб, яким надано дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельних ділянок орієнтовною площею 2 га на території Рівнопільської сільської ради Волноваського району Донецької області для ведення особистого селянського господарства в межах ділянки з вказаним кадастровим номером; номери відповідних наказів щодо надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельних ділянок орієнтовною площею 2 га на території Рівнопільської сільської ради Волноваського району Донецької області для ведення особистого селянського господарства, в межах ділянки з вказаним кадастровим номером. Також просила повідомити нормативно-правовий акт, на підставі якого працівники Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області вимагають надавати обґрунтування щодо використання земельної ділянки в якості додатку до заяви щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства.

Вказану заяву позивач направила відповідачу через ПАТ «Укрпошта» рекомендованим відправленням (накладна № 056), яке відповідно до даних ПАТ «Укрпошта» вручено відповідачу 3 липня 2018 року.

На вказаний запит відповідачем надано відповідь від 14 серпня 2018 року № ПІ-69/0-67/0/63-18, з якої вбачається, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Донецький області від 7 липня 2016 року № 1506-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» був наданий дозвіл іншому громадянину на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, що перебуває у запасі, в оренду строком на 7 років на території Рівнопільської сільської ради Волноваського району Донецької області за межами населених пунктів. Обґрунтування щодо використання земельної ділянки Головне управління пропонує додавати до відповідних клопотань виходячи з поняття «особисте селянське господарство», що визначено статтею 1 Закону України «Про особисте селянське господарство». Судом також встановлено, що на виконання Стратегії удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними, що затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 07 червня 2017 року №413, наказом Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 20 червня 2018 року № 94 затверджено Перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути передані у власність громадянам України у ІІІ кварталі 2018 року на території Донецької області.

Вказаний перелік земельних ділянок розміщений на офіційному веб-сайті Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області (адреса в мережі Інтернет: http://donetska.land.gov.ua/wp-content/uploads/2017/12/ ІІІ-Квартол-узгодження.pdf), і до нього за кодом одиниці адміністративно-територіального устрою, номером кадастрової зони, кадастрового кварталу (у разі відсутності кадастрового номеру) :02:000 внесена земельна ділянка площею 44 га, що розташована на території Рівнопільської сільської ради Волноваського району Донецької області (кадастровий номер відсутній).

Отже, земельна, щодо якої позивач звернулася до відповідача, увійшла до вказаного Переліку земельних ділянок.

Судом оглянуто Публічну кадастрову карту України (адреса в мережі Інтернет: http://map.land.gov.ua/kadastrova-karta) і за кадастровим номером :02:000:1041 встановлено розміщення земельного масиву площею 52,2845 га (тип власності не визначено).

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Пунктом «а» частини 3 статті 22 вказаного Кодексу визначено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність громадянам, зокрема, для ведення особистого селянського господарства.

Згідно з пунктом «б» частини 1 статті 121 цього Кодексу громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 гектара.

Відповідно до частини 1 статті 122 Земельного кодексу України, яка визначає повноваження органів виконавчої влади, Верховної ОСОБА_3 Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Підпунктом 13 пункту 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, що затверджене наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29 вересня 2016 року № 333, визначено, що Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами України визначений статтею 118 Земельного кодексу України.

Згідно з частиною 2 вказаної статті Кодексу рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Відповідно до частини 6 статті 118 вказаного Кодексу громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_3 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_3 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 статті 118 вказаного Кодексу визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Передбачена частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України мотивована відмова у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (на відміну від дозволу), не потребує оформлення її окремим рішенням, у звязку з тим, що не носить організаційно-розпорядчого характеру, оскільки нікого не зобовязує до вчинення певних дій з викладених в ній питань.

Суд зазначає, що відмовляючи позивачу в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орган Держгеокадастру послався на підстави, які не передбачені частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України, яка містить виключні підстави відмови у наданні такого дозволу. З огляду на наведене субєкт владних повноважень неправомірно відмовив позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Отже, дії Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області щодо відмови в наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка відповідачем викладена у його листі-відповіді на клопотання позивача, не можна визнати законними та такими, що вчинені з підстав, що визначені Земельним кодексом України. З огляду на наведене такі дії субєкта владних повноважень підлягають визнанню неправомірними.

Щодо похідної позовної вимоги про зобовязання відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України суд може зобовязати відповідача - субєкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права субєкта владних повноважень діяти на власний розсуд. Надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, про що просив позивач, є адміністративним актом, прийняттю якого повинна передувати визначена законом адміністративна процедура. Видача такого дозволу без необхідних дій суб'єкта владних повноважень в межах адміністративної процедури не гарантує забезпечення прав позивача у передбачений законом спосіб.

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що субєктом владних повноважень виконано всі умови, визначені законом, встановлені та проаналізовані всі обставини, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), зокрема, що при розгляді клопотання позивача були виключені всі передбачені частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України підстави для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Адже саме виключення законних підстав для такої відмови при дотриманні особою порядку подання клопотання є безумовною підставою для надання такій особі дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Разом з тим, суд не може підміняти Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, роблячи такі дії замість нього. Законодавець передбачив обовязок суду зобовязати суб'єкта владних повноважень вчинити правомірні дії, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього, тому втручання суду в такі функції виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

З урахуванням викладеного належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є зобовязання субєкта владних повноважень повторно розглянути клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до частини 7 статті 118 Земельного кодексу України.

Вирішуючи спір судом враховані правові висновки, що викладені у постанові Верховного Суду від 4 вересня 2018 року в справі № 814/2222/17 (провадження №К/9901/47013/18), які відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Держгеокадастру у Донецький області щодо не дотримання строків надання відповіді на запит на інформацію від 27 червня 2018 року суд зазначає.

Відповідно до частини 1 та 4 статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації», яка визначає строк розгляду запитів на інформацію, розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту. Запит позивача на інформацію відповідачем отримано 3 липня 2018 року, а відповідь надано 14 серпня 2018 року, тобто з порушенням встановленого законом строку. Відповідь на запит позивача на інформацію містить неповну інформацію, однак в цій частині дії субєкта владних повноважень не оскаржуються. З огляду на наведене оскільки відповідь на запит на інформацію надано з порушенням встановленого законом строку, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню іншим шляхом - шляхом визнання цих дій субєкта владних повноважень неправомірними. Суд також не приймає посилання відповідача на те, що запит на публічну інформацію був наданий з порушенням вимог діючого законодавства України, оскільки був наданий додатком до клопотання, з огляду на те, що це є формальним підходом відповідача та це не дає відповідачу права на порушення строків надання відповіді на запит та в свою чергу порушує права позивача на отримання публічної інформації.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов до висновку щодо задоволення позовних вимог позивача частково.

Згідно з положеннями частини 3 статті 139 КАС при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Позивачем було сплачено судовий збір на загальну суму 1408 грн. 88 коп. відповідно до квитанцій від 30 серпня 2018 року та від 14 вересня 2018 року № 77027 у сумі 704 грн. 80 коп. З урахуванням часткового задоволення позовних вимог, судовий збір позивачу повертається відповідно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, 84301, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Я. Мудрого, 24) до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області (, 85102, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Європейська, 13) про визнання бездіяльності протиправною, визнання незаконною відмову у надані дозволу на розробку проекту землеустрою, зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області щодо надання на запит ОСОБА_1 від 27 червня 2018 року інформації з порушенням встановленого законом строку.

Визнати неправомірними дії Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області щодо відмови в наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що викладена у листі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 1 серпня 2018 року № М-3084/0-1884/0/37-18.

Зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27 червня 2018 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до частини 7 статті 118 Земельного кодексу України. В іншій частині позовних вимог у задоволенні відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири гривні) 80 копійок на користь ОСОБА_1.

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті 13 листопада 2018 року. Повне судове рішення складено 13 листопада 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Смагар С.В.