Справа № 826/4607/17
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/4607/17 Суддя (судді) першої інстанції: Келеберда В.І.
Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Вівдиченко Т.Р., Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

представника позивача - Фіщука В.С.

представника відповідача - Щербак Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2018 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві до товариства з обмеженою відповідальністю «СЗ Холдинг» про застосування арешту коштів на рахунках платника податків,

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «СЗ Холдинг» (далі - відповідач) про прийняття рішення щодо застосування арешту коштів на існуючих рахунках ТОВ «СЗ Холдинг», а також тих рахунках, які можуть бути відкриті товариством.

Окружний адміністративний суд міста Києва своїм рішенням від 28 лютого 2018 року відмовив у задоволенні позову.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2018 року та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов. На думку апелянта, зазначене рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що наказом ГУ ДФС у місті Києві від 23.03.2017 року №2148 призначено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «СЗ Холдинг».

Прийняттю зазначеного наказу від 23.03.2017 року передував наказ ДФС України від 20.02.2017 року № 108 про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «СЗ Холдинг» з метою забезпечення розгляду скарги відповідача від 26.01.2017 року № 1801/6, поданої на податкові повідомлення-рішення від 13.01.2017 року № , № , прийняті на підставі Акту ГУ ДФС у м. Києві від 23.12.2016 року № 314/26-15-14-04-05/33742113 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «СЗ Холдинг» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з постачальником ТОВ «ТК «Центр-Холдинг» за період з 01.07.2016 року по 31.07.2016 року.

На підставі зазначеного наказу ГУ ДФС у місті Києві виписано направлення від 28.03.2018 року № 269, №266, №265 на проведення перевірки з питань, що стали предметом оскарження результатів проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «СЗ Холдинг» дотримання вимог податкового законодавства.

Вказані наказ та направлення на проведення перевірки були вручені 28.03.2017 року представнику ТОВ «СЗ Холдинг».

Водночас, представником ТОВ «СЗ Холдинг» було відмовлено посадовим особам контролюючого органу у допуску до проведення перевірки, яку оформлено актом не допуску до проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «СЗ Холдинг» № 203/26-15-14-04-05 від 29.03.2017 року.

В подальшому начальником ГУ ДФС у м.Києві винесено рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків №6846 від 30.03.2017 року.

Враховуючи не допуск відповідачем контролюючого органу до проведення перевірки, позивач звернувся до суду із даним позовом про застосування арешту коштів на рахунках товариства.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить із того, що відповідачем було оскаржено наказ від 28.03.2017 року № 108 про проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ «СЗ Холдинг» в судовому порядку.

Так, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 червня 2017 року у справі №826/4689/17, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2017 року, визнано протиправним та скасовано наказ ГУ ДФС у м. Києві про проведення документальної позапланової виїзної перевірки від 23.03.2017 року № 2148.

Постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 червня 2017 року набрала законної сили 19 липня 2017 року

Отже, наказ ГУ ДФС у м.Києві від 23.03.2017 року № 2148 про проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ «СЗ Холдинг» у судовому порядку визнано протиправним та скасовано.

Відтак, відповідно до частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскільки постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 червня 2017 року у справі №826/4689/17, яка набрала законної сили, не підтверджено правомірність винесення наказу про проведення перевірки від 23.03.2017 року № 2148, тому при розгляді цієї справи, в силу вимог частини першої статті 72 КАС України, дані обставини доказуванню не підлягають.

Згідно пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку.

Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

Відповідно до статті 94 ПК України, якою визначено поняття та порядок застосування адміністративного арешту майна платника податків, адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Як вказано у підпункті 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України, арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Тобто, обов'язковою умовою для застосування арешту є наявність законних підстав для проведення перевірки.

Колегія суддів вважає, що зі скасуванням наказу про проведення перевірки відпали підстави для проведення позапланової виїзної перевірки відповідача. Тому твердження позивача про відсутність законодавчо визначеної підстави відмови у допуску для проведення перевірки у спірних правовідносинах є безпідставними, так як вимоги ст.81 Податкового кодексу України в даному випадку застосовуватись не можуть у зв'язку з тим, що така перевірка не мала законної підстави.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи і не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного рішення, судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління державної фіскальної служби у місті Києві залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлений 14.11.2018 року.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: Т.Р. Вівдиченко

Є.І. Мєзєнцев