Справа № 2040/8066/18
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2018-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 листопада 2018 р.Справа № 2040/8066/18

Харківський апеляційний адміністративний суд

У складі колегії суддів: Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Калитки О. М. , Сіренко О.І.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду клопотання ОСОБА_1 про повернення судового збору по адміністративній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 01.10.2018р. по справі № 2040/8066/18

за позовом ОСОБА_1

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський"

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 01.10.2018р. відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" про зобов'язання вчинити певні дії .

На зазначену ухвалу ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2018 р. зазначена апеляційна скарга залишена без руху та надано строк для усунення недоліків скарги.

26.10.2018 року на виконання вимог вказаної вище ухвали до канцелярії суду надійшла заява скаржника про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано квитанцію №3 від 26.10.2018 р. про сплату судового збору.

Ухвалами Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.11.08р. відкрито апеляційне провадження по справі та призначено до апеляційного розгляду на 21.11.18р. о 11:30.

27.09.2018р. на адресу Харківського апеляційного адміністративного суду від позивача надійшло клопотання про повернення сплаченого судового збору, в якому зазначено, що ОСОБА_1 не повинен був сплачувати судовий збір за звернення до суду з апеляційної скаргою, оскільки, на думку заявника, він як споживач фінансових послуг звільнений від сплати судового збору в усіх судових інстанціях відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів".

Суд, перевіривши доводи клопотання про повернення сплаченого судового збору, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку про відсутність підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст.132 КАС України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір" від 14.07.2011 року № 3674-VI.

Під об'єкти, за подання яких судовий збір не справляється (ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір"), апеляційна скарга не підпадає. Дані, які б свідчили про те, що апелянт має пільги щодо сплати судового збору відповідно до ст. 5 Закону не наведені.

Посилання позивача, як на підставу звільнення його від сплати судового збору, на ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" колегія суддів оцінює критично та зазначає наступне.

Так, згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

У той же час згідно з преамбулою Закону України "Про захист прав споживачів" цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця.

Згідно з п. 22 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

У свою чергу, за положеннями ч. 1 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

У відповідності до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду.

На підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не надає послуги у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів».

Крім того, створення правових основ для захисту інтересів споживачів фінансових послуг, правове забезпечення діяльності і розвитку конкурентоспроможного ринку фінансових послуг в Україні, правове забезпечення єдиної державної політики у фінансовому секторі України є метою Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" від 12 липня 2001 року N 2664-III.

Отже, у даному випадку не підлягають застосуванню положення ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів".

Таким чином, твердження ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" є необґрунтованими.

У той же час, матеріали справи свідчать, що відповідно до платіжного доручення від 21.08.2018 року № 488 Виконавчим комітетом Київської районної у місті Полтаві ради за подання апеляційної скарги по справі № 816/1112/18 сплачено судовий збір у розмірі 1104,60грн. на рахунок Харківського апеляційного адміністративного суду за реквізитами: отримувач УДКСУ в Основ'янському районі м. Харкова, код отримувача (ЄДРПОУ) 37999628, банк: Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО) 899998, номер рахунку - 1004 (а.с. 83).

Отже, судовий збір сплачено за місцем розгляду справи, а згідно виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України від 24.08.2018 року зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України 22.08.2018 року.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

2) повернення заяви або скарги;

3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;

4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);

5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

З аналізу викладеного слідує, що в даному випадку відсутні правові підстави для повернення сплаченого судового збору в розумінні ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір".

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання апелянта про повернення позивачц сплаченого судового збору в розмірі 1762,00грн., сплаченого за подання апеляційної скарги по справі.

Керуючись ст.ст. 132, 311, ч.2 ст. 321, ч. 2 ст. 325, ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України "Про судовий збір" № 3674-VI, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про повернення сплаченої суми судового збору по справі за апеляційною скаргою на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 01.10.2018р. по справі № 2040/8066/18 за позовом ОСОБА_1 до Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" про зобов'язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Спаскін О.А.
Судді(підпис) (підпис) Калитка О.М. Сіренко О.І.