Справа № 215/5019/18
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2018-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

12 листопада 2018 року Справа 215/5019/18

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кальник В.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Криворізької міської ради про визнання бездіяльності протиправною, притягнення до адміністративної відповідальності та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

30 жовтня 2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить: визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Криворізької міської ради, яка виявилась у порушені механізму, порядку, шаблону розгляду його заяви від 13.09.2018р. згідно порядку ст.ст. 18, 19 Закону України «Про звернення громадян», ч.ч.1, 2, 8 Закону України «Про державну службу» і принципам ст.3, ч.2 ст.19, 28 Конституції України; зобов'язати виконавчий комітет Криворізької міської ради протягом 15-ти днів вжити заходи нормативно-правовим актом для забезпечення права інваліда на попередження за можливість страждань і болю ст.3, ч.2 ст. 28; Конституції України та усунути причини, які породжують подання заяви від 13.09.2018р.; притягти до адміністративної відповідальності за незабезпечення гарантій ст.3, 28 Конституції України, за протиправну бездіяльність виконавчий комітет Криворізької міської ради згідно п.1 ч.1 ст. 20 КАС України; захистити його права бути присутнім при розгляді заяви (запиту) від 13.09.2018р. та права викривати недоліки в роботі виконавчого комітету Криворізької міської ради для впливу на поліпшення роботи установи, для відстоювання його прав і законних інтересів, шляхом їх визнання окремим пунктом рішення.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.10.2018р. дану позовну заяву передано на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.11.2018 року, справі присвоєний єдиний унікальний номер судової справи - 215/5019/18.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам ст.ст. 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що вона підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви, зокрема, з'ясовує, чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність.

У відповідності до частини 2 статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України, здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними.

Позовну заяву подано від імені ОСОБА_1, проте, документів на підтвердження його адміністративної процесуальної дієздатності (копії паспорту), до матеріалів позовної заяви не долучено.

Отже, на підтвердження своєї адміністративної процесуальної дієздатності позивач повинен надати до суду копію паспорту громадянина України.

Відповідно до ч.1 ст.161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Позивачу необхідно надати копію позовної заяви, а також копії доданих до позовної заяви документів для відповідача.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Згідно ч.3 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017" встановлено, що у 2017 прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2018 становить 1762 грн.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України № 3674-VI за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 704,80 грн.

Позивачем не надано доказів на підтвердження сплати судового збору за подання адміністративного позову.

Проте, позивачем подана заява про звільнення від сплати судового збору.

Розглянувши вказану заяву, вивчивши надані докази на її підтвердження, суд не находить підстав для її задоволення та звільнення позивача від сплати судового збору, виходячи з наступного.

За приписами ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Також і відповідно до ч. 1 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

При цьому, вирішуючи такі заяви, суд повинен враховувати те, що якщо при сплаті необхідних судових витрат середньомісячний дохід особи буде меншим від рівня прожиткового мінімуму, встановленого законом для відповідної категорії осіб, тоді в суду є підстава для застосування заходів щодо зменшення, звільнення, розстрочення або відстрочення сплати судового збору.

Повне звільнення від оплати усіх судових витрат застосовується до тих осіб, рівень статків яких не дозволяє взагалі робити будь-які судові витрати, інакше вони не спроможні будуть забезпечити свої найнеобхідніші життєві потреби (житло, харчування, тощо).

Також, вирішуючи питання щодо можливості звільнення від сплати судового збору за цією позовною заявою, судом враховані і правові позиції, викладені у постанові Пленуму Вищого адміністративного Суду України від 23.01.2015 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року №3674-УІ «Про судовий збір», а також у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05.02.2016 року №2, у яких зазначено, що при вирішення питання можливості звільнення від сплати судового збору адміністративний суд повинен виходити із того, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

На підтвердження свого матеріального стану та неможливості сплатити судовий збір в повному обсязі позивачем надано довідку №9502 від 30.10.2018 року з Тернівського Управління праці та соціального захисту населення м. Кривого Рогу, із змісту якої вбачається, що позивач знаходиться на обліку в Управлінні і отримує щомісячну компенсаційну виплату непрацюючій працездатній особі, яка у період з жовтня 2017 року по лютий 2018 року складала 27,90 грн. на місяць, а з березня 2018 року по вересень 2018 року - 30,57 грн. на місяць.

Однак, суд вважає, що зазначена довідка не відповідає такій ознаці доказів як достатність, що позбавляє суд можливості всебічно оцінити майновий стан позивача та звільнити його від сплати судового збору.

Водночас, суд наголошує, що належними та достатніми доказами для підтвердження скрутного майнового становища позивача можуть бути довідки про доходи з органів державної податкової інспекції, довідка про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, документів про нарахування субсидій, документів про надання соціальної допомоги, тощо.

Виходячи з наведеного, суд не находить підстав для задоволення заяви та звільнення позивача від сплати судового збору.

Згідно з вимогами частин першої, другої статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 вказаного Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 171, 248, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Адміністративний позов - залишити без руху.

Надати позивачу термін - п'ять робочих днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання позивачем до канцелярії адміністративного суду: оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 704,80 грн. за подання даного адміністративного позову; копію позовної заяви, а також копії доданих до позовної заяви документів для відповідача, копії паспорту громадянина України на підтвердження своєї адміністративної процесуальної дієздатності.

Роз'яснити позивачу, що в разі невиконання вимог ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до цієї ухвали, позовна заява буде визнана неподаною та повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили згідно зі ст. 256 КАС України та оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Кальник