Справа № 0240/3306/18-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2018-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

12 листопада 2018 р. Справа № 0240/3306/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у письмового провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Вінниця про визнання протиправними рішень та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниця (далі - УПФУ в м. Вінниця, відповідач) про :

- визнання протиправною відповіді №267/Я-1 від 22.08.2018 р. щодо відмови ОСОБА_1 у розрахунку пенсії згідно статті 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням довідки про отриману заробітну плату з 01.1993 р. по 12.1999 р.;

- зобов'язання провести нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з 03.01.2018р. із урахуванням заробітної плати отриманої за період з 01.1993 р. по 01.1999 р. відповідно до ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Обгрунтовуюючи позовні вимоги позивач вказує, що відповідачем неправомірно відмовлено у зарахуванні заробітної плати за період з 1993 по 1999 р, хоча відповідна довідка надана управлінню.

Із такою відмовою, позивач не погоджується, що і стало підставою для звернення до суду .

12.10.2018 р. відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження у письмовому провадженні, відповідно до статті 263 КАС України.

02.11.2018 р. надійшов відзив (вх.№ 49618), в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову, вказуючи на те, що позивач при поданні заяви про призначення пенсії не надавав довідку про заробітну плату до 2000 р., про що зазначено і в самій заяві. Окрім того, позивач не звертався із заявою про направлення відповідних запитів до роботодавця та із заявою про перерахунок пенсії. Відповідачем вказано й на те, що ним направлялись на адресу ПРАТ «Вінницький таксомоторний парк» запити щодо надання довідки про заробітку плату позивача, однак дані листи повернуті. Також, представник відповідача зазначає, що лист не є рішенням, а відтак не може бути визнаний протиправним.

12.11.2018 р. ухвалою суду клопотання про розгляд справb у судовому засіданні залишено без розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

03.01.2018 р. ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниця із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". До даної заяви додано наступні документи: паспорт; трудову книжку; військовий квиток; диплом; доручення.

На підставі поданих документів, ОСОБА_1 призначено з 31.12.2017 р. пенсію за віком в розмірі 3370, 83 грн.

26.07.2018 р. ОСОБА_2 (представник ОСОБА_1) звернувся до УПФУ у м. Вінниця із заявою щодо врахування при обрахунку пенсії стаж ОСОБА_1 до 2000 р. та надав довідку №4 від 15.04.2009 р.

За наслідком розгляду поданої заяви, управління листом №267/Я-1 від 22.08.2018р. повідомило , що при поданні заяви на призначення пенсії за віком гр. ОСОБА_1 в розділі «перелік документів, яких не достатньо для призначення пенсії» міститься запис про необхідність надання довідки про заробітну плату до 01.07.2000 р. А також на пам'ятці пенсіонера написано, що документів яких недостатньо буде надано особисто (написане завірено підписом), при цьому ані довірена особа, ані ОСОБА_1 не звертались із заявою на здійснення запитів та не надавали інформації про адреси і місцезнаходження документів про заробітну плату. Окремо зазначено, що для перерахунку пенсії по довідці про заробітну плату для обчислення пенсії за 1993-1999 р., гр.. ОСОБА_1 необхідно звернутися із заявою на перерахунок пенсії. Зауважено, що довідка №4 від 15.04.2009 р. не відповідає Додатку №1 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1. З наданої довідки також вбачається, що шрифт речення « не заперечуємо проти проведення перевірки первинних документів за період зазначеній у довідці» не відповідає шрифту тексту по довідці.

Не погоджуючись із такою відмовою суб'єкта владних повноважень, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з наступного.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі -Закон № 1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунок і виплата пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Частиною першою статті 40 Закону № 1058-IV визначено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8 і 9 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Процедура подання документів для оформлення пенсій визначається Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 1.1 Порядку 22-1, заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім'ї у зв'язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об'єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Згідно пункту 2.1 Порядку 22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються, серед іншого, такі документи для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку - індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 1, 3 до Положення).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 1).

Положеннями пунктів 4.1, 4.2, 4.3 Порядку 22-1 визначено, що орган, який призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

При прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

4) видає пам'ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження (п.4.7 Порядку 22-1).

Отже, як видно при обчисленні пенсії може бути врахована заробітна плата, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, при цьому у такій ( довідці) має бути зазначено їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Так, оцінюючи довідку №4 від 15.04.2009 р., шо надана органу пенсійного фонду, суд акцентує увагу, що така не містить інформації щодо місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту такої (довідки) первинним документа. За відсутності місцезнаходження та адреси первинних документів, управління позбавлено можливості підтвердити довідку №4 від 15.04.2009 р.

Також, суд звертає увагу, що листом за вих. № 2498/1132/03 від 25.06.2018 р. управління повідомило, що 09.01.2018 р. відправило запит на ПрАТ «Вінницький таксомоторний парк» щодо надання довідки про заробітну плату ОСОБА_1, однак такий повернувся із відміткою , що адресат за адресою не значиться.

Окремо, суд також вказує й на те, що при поданні заяви про призначення пенсії ОСОБА_1, в розписці - повідомленні заявника проінформовано про необхідність надання довідки про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 р. Зі змістом розписки -повідомлення позивач ознайомлений, про що свідчить підпис заявника.

При цьому, доказів, які б підтверджували факт подання даної довідки протягом трьох місяців з моменту звернення до пенсійного органу, суду не надано.

Оцінюючи саму відповідь, яку оскаржує позивач, суд вказує на наступне.

Як видно із заяви , датованої 26.07.2018 р. поданої представником позивача, останній просив надати офіційну відповідь чи враховано при обрахунку пенсії заробітну плату ОСОБА_1 до 2000 р. За наслідком розгляду даної заяви отримав відповідь із обгрунтуванням підстав неврахування відповідної заробітної плати.

Суд вказує, що акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Залежно від компетенції органу, який прийняв такий документ, і характеру та обсягу відносин, що врегульовано ним, акти поділяються на нормативні і такі, що не мають нормативного характеру, тобто індивідуальні.

Відповідно до пункту 1.4 Наказу Міністерства юстиції України № 34/5 від 12.04.2005 "Про вдосконалення порядку державної реєстрації нормативно-правових актів у Міністерстві юстиції України та скасування рішення про державну реєстрацію нормативно-правових актів" нормативно-правовий акт - офіційний письмовий документ, прийнятий уповноваженим на це суб'єктом нормотворення у визначеній законодавством формі та за встановленою законодавством процедурою, спрямований на регулювання суспільних відносин, що містить норми права, має неперсоніфікований характер і розрахований на неодноразове застосування.

Що ж до актів ненормативного характеру (індивідуальних актів), то вони породжують права і обов'язки тільки у того суб'єкта (чи визначеного ними певного кола суб'єктів), якому вони адресовані.

В свою чергу, лист управління за вих. №267/Я-1 від 22.08.2018р. є відповіддю на звернення представника позивача, яка не містить відмови у перерахунку, а лише надає роз'яснення на поставлене у запиті питання, отже не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні вимог КАС України та не тягне юридичних наслідків для позивача.

Суду не надано доказів звернення позивача чи його представника до відповідача з заявою, затвердженої форми, про необхідність перерахунку пенсії з урахуванням додатково наданих документів. В свою чергу, надана довідка ;4 від 15.04.2009 р., як вже зазначалось вище, не відповідачє вимогам чинного законодавства.

За сукупністю наведених обставин відсутні підстави вважати, що оскаржувана відповідь є протиправною, відповідно, відсутні правові підстави зобов'язувати суб'єкта владних повноважень нараховувати та виплачувати пенсію із урахуванням заробітної плати отриманої за період з 1993-1999 роки.

За змістом статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вище наведене, на думку суду, відповідач діяв в межах та у спосіб визначений чинним законодавством.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності оскаржуваної відповіді та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини не підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що особі, що не є суб'єктом владних повноважень у разі відмови у задоволені позову - судовий збір не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер за ДРФО - НОМЕР_1).

Відповідач: Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниця (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, ).

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна