Справа № 0240/3396/18-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

07 листопада 2018 р. Справа № 0240/3396/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дмитришеної Руслани Миколаївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Макарової К.В.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача та третьої особи: Пенькас В.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання про поновлення пропущеного строку по справі

за позовом: ОСОБА_3 (АДРЕСА_1)

до: Немирівської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області (22800, Вінницька область, м. Немирів, вул. Шевченка, буд. 14); третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору: Головне управління ДФС у Вінницькій області (21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7)

про: визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) до Немирівської об"єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області (22800, Вінницька область, м. Немирів, вул. Шевченка, буд. 14); третя особа на стороні відповідача без самостійних ви про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень.

В ході підготовчого судового засідання розглянуто клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду та визнання поважними причини пропуску строку звернення.

В судовому засіданні представник позивача підтримав клопотання та посилався на те, що 08.06.2015 року податковим органом винесено податкове повідомлення - рішення форми "Ф" за №610-17 зі сплати транспортного податку на суму 20833,33 грн. за 2015 рік. Вказане податкове повідомлення - рішення направлено на адресу м. Немирів, вул. Івана Франка, буд. 51. Однак, за вказаною адресою позивач не зареєстрований та не проживає.

В подальшому, 13.10.2015 року Немирівською ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області винесено податкову вимогу форми "Ф" за №1508-23 з транспортного податку на суму 20924,61 за 2015 рік, яку також було направлено за невірною адресою.

Крім того, представник позивача зазначає, що в провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала справа за №802/467/16-а про стягнення податкового боргу із ОСОБА_3. Постановою суду від 26.05.2016 у задоволенні позову відмовлено. Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 07.09.2016 року апеляційну скаргу Немирівської ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області залишено без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 26.05.2016 року без змін.

28.08.2018 року Постановою Верховного Суду касаційну скаргу Немирівської ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області залишено без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 26.05.2016 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 07.09.2016 без змін.

На підставі рішення Верховного Суду позивачу стало відомо про винесені податкове повідомлення - рішення та податкову вимогу.

Відтак, представник позивача вважає, що строк звернення до суду пропущено з поважних причин, а тому просить суд визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити його.

В судовому засіданні представник відповідача не заперечувала щодо поважності причин та поновлення пропущеного строку.

Заслухавши пояснення учасників справі, дослідивши надані сторонами докази суд дійшов наступного висновку.

Слід розцінювати, що строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Поважними причинами пропущення строків звернення до суду необхідно розуміти обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами. Разом з тим, на законодавчому рівні не регламентується, які причини є поважними, а які ні. Питання щодо визначення поважності підстав пропуску строку звернення до суду залишається на розсуд суду.

Дотримання строку звернення з позовом є однією з умов для реалізації права на подання позову у публічно-правових відносинах.

Так, згідно ч. 1 ст. 118 КАС України, процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Частиною 2 ст. 122 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як встановлено судом, позивач оскаржує, зокрема податкове повідомлення - рішення від 08.06.2015 року та податкову вимогу від 13.10.2015 року, про вказані рішення останній дізнався з 29.08.2018 року.

Відповідно до положень статті 55 Конституції України, держава кожному гарантує право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної власності, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, яка гарантує право на судовий захист, зазначено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом. Кожен має право на участь у розгляді своєї справи в адміністративному суді будь-якої інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини", Європейська Конвенція "Про захист прав людини і основоположних свобод" (далі - Конвенція) і практика Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є джерелом права.

Частиною 1 статті 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Так, у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Іліан проти Туреччини» правило встановлення обмежень доступу до суду в зв'язку з пропуском строку звернення до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Таким чином, захисту підлягає фактично порушене право позивача у публічно-правових відносинах з відповідачем, а рішення відповідача підлягають судовому дослідженню у справі на відповідність законодавству.

Відповідно ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що клопотання позивача слід задовольнити, визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити пропущений строк на оскарження податкового - повідомлення рішення №610-17 від 08.06.2015 та податкової вимоги за №1508-23 від 13.10.2015.

Керуючись ст.ст. 118,119, 121, 122, 256 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання позивача - задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити пропущений строк на оскарження податкового - повідомлення рішення №610-17 від 08.06.2015 та податкової вимоги за №1508-23 від 13.10.2015.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя/підпис/ Дмитришена Руслана Миколаївна

Копія вірна.

Суддя:

Секретар: