Справа № 2040/5318/18
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2018-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 р. м. ХарківСправа № 2040/5318/18
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Бегунца А.О.

суддів: Старостіна В.В. , Рєзнікової С.С.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1, Міністерства оборони України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.08.2018, суддя Горшкова О.О., вул. Мар'їнська, 18-Б-3, м. Харків, 61004, повний текст складено 17.08.18 по справі № 2040/5318/18

за позовом ОСОБА_1

до Харківського обласного військового комісаріату , Міністерства оборони України

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківського обласного військового комісаріату (далі - відповідач 1, ХОВК), Міністерства оборони України (далі - відповідач 2, МОУ), в якому просив суд: визнати протиправним та скасувати п. 59 протоколу від 05.01.2018 № 3 рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум в частині розміру нарахування одноразової грошової допомоги; зобов'язати Харківський обласний військовий комісаріат подати висновок за формою (додаток 13 затверджений наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 № 530) з урахуванням раніше виплаченої суми та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів Міністерства оборони України про виплату (доплату) ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги з дотриманням розмірів одноразової грошової допомоги передбаченої пп.1 п. 6 Порядку затвердженого постановою КМУ від 25.12.2013 № 975 та ст. 16-2 Закону від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (в редакції Закону № 2004-УІІІ від 6 квітня 2017 року); зобов'язати Міністерство оборони вирішити питання про перерахунок та призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 з дотриманням розмірів одноразової грошової допомоги передбаченої пп.1 п. 6 Порядку затвердженого постановою КМУ від 25.12.201З № 975 та ст. 16-2 Закону від 20.12.1991 № 2011-XII (в редакції Закону № 2004-УІІІ від 6 квітня 2017 року), з урахуванням раніше виплаченої суми; зобов'язати Харківський обласний військовий комісаріат відповідно до ст. 382 КАС України подати у 15 денний строк після набрання чинності рішення, звіт про виконання судового рішення; зобов'язати Міністерство оборони України відповідно до ст. 382 КАС України подати у 45 денний строк після набрання чинності рішення, звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позову зазначив, що рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та призначенням компенсаційних сум про призначення позивачу одноразової грошової допомоги в частині пункту 59 протоколу № 3 від 05.11.2018 прийнято з порушенням вимог підпункту б) пункту 1 статті 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" (в редакції Закону України № 2004-VIII від 06.04.2017) та в Порядку затвердженим Постановою КМУ №975 від 25.12.2013 та Наказу Міністерства Оборони України №530 від 14.08.2014, що свідчить про порушення принципів викладених у частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Харківського обласного військового комісаріату, Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано п. 59 протоколу від 05.01.2018 № 3 рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум в частині розміру нарахування одноразової грошової допомоги. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, Міністерством оборони України подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення в частині задоволених позовних вимог, та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, вказує, що позивач отримав допомогу у розмірі 90-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, відповідна грошова сума вже сплачена позивачу.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, позивач подав апеляційну скаргу, згідно з якою просить суд скасувати оскаржуване рішення в зазначеній частині і постановити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі, посилаючись на порушення судом при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права.

Відзиви на апеляційну скаргу не надано.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції сторони не з'явились, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили, у зв'язку з чим відповідно до ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) колегія суддів вважає за можливим розглянути справу по суті.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга відповідача 2 - підлягає, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 проходив строкову військову службу у складі діючої армії під час бойових дій (виконання інтернаціонального обов'язку) в Демократичній Республіці Афганістан.

Як вбачається з витягу протоколу засідання комісії Міністерства оборони України від 05.01.2018 року № 3, 15.03.2011 під час первинного огляду органами МСЕК визнано інвалідом ІІІ групи внаслідок загального захворювання (довідка МСЕК серія 10 ААА №596796 від 15.03.2011), 05.02.2013 під час повторного огляду органами МСЕК - інвалідом ІІІ групи внаслідок поранення, пов'язаного з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії (довідка МСЕК серія 10 ААБ №204152 від 05.02.2013), а 20.02.2017 під час повторного огляду - інвалідом ІІ групи внаслідок цієї ж причини (довідка МСЕК серія 12 ААА №131877 від 20.02.2017).

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 26.07.2017 по справі № 642/2888/17, залишено без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 05.10.2017 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Харківського обласного військового комісаріату про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Харківського Обласного Військового Комісаріату, яка полягає в не поданні у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновку про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги передбаченої ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей", Постановою КМУ №975 від 25.12.2013 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги …" та Наказом Міністерства оборони України №530 від 14.08.2014. Зобов'язано Харківський Обласний Військовий Комісаріат подати висновок та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів Міністерства Оборони України про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та Постановою КМУ №975 від 25.12.2013 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги…" та Наказом Міністерства Оборони України №530 від 14.08.2014 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

На виконання вказаного рішення суду комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних витрат прийнято протокол від 17.11.2017 року № 119, на підставі якого ОСОБА_1 призначено одноразову грошову допомогу в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на дату встановлення інвалідності в сумі 320000 грн.

Посилаючись на те, що Комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги прийняла рішення, оформлене протоколом від 05.01.2018 № 3, пунктом 59 якого всупереч постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 22.09.2017 та ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 05.10.2017 по справі № 642/2888/17, внесено зміни у попереднє рішення (п. 2 протоколу № 119 від 17.11.2017 року) в частині зміни розміру грошового забезпечення з 200-кратного до 90-кратного прожиткового мінімуму, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем 2 всупереч вимог ст. 370 КАС України щодо дотримання обов'язковості виконання судових рішень, які набрали законної сили, всупереч, постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 22.09.2017 та ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 05.10.2017 по справі № 642/2888/17 прийнято п. 59 протоколу від 05.01.2018 року № 3. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд дійшов висновку, що в даному випадку відсутні правові підстави вважати, що у позивача виникло право на отримання більшого розміру одноразової грошової допомоги на підставі редакції закону № 2004-VIII від 06.04.2017 року.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду, з огляду на наступне.

В спірних правовідносинах розглядається питання права позивача на отримання одноразової допомоги одноразової грошової допомоги відповідно до положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення рівня соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей" в редакції Закону № 2004-VIII від 06.04.2017р., у розмірі, що визначена підпунктом б) ч. 1 ст. 16-2 вказаного Закону - 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення рівня соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей", який набрав чинності 07.05.2017, у Закон "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" було внесено ряд змін, зокрема, текст статті 16-2 викладено в такій редакції: "1. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: а) 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов'язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону; 500- кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов'язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 2-3 пункту 2 статті 16 цього Закону; б) 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності І групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).

Однак, судом першої інстанції, позивачем та його представником не враховано, що стаття 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" (в редакції Закону України № 2004-VIII від 06.04.2017р.) розповсюджується на категорії військовослужбовців, які зазначені пп. 4 п. 2 ст. 16 цього Закону, а саме: військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов'язків військової служби або внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням ним обов'язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Аналіз даної норми свідчить, що вона розповсюджується на всіх військовослужбовців крім військовослужбовців строкової служби.

Як вже вище зазначалось, комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (пунктом 59 Протоколу засідання комісії від 05.01.2018 №130) ОСОБА_1 була призначена одноразова грошова допомога на виконання рішень судів по справі №642/2888/17 в розмірі 90-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня календарного року, в сумі 144000, 00 гривень.

Так, колегія суддів зазначає, що на час призначення та виплати одноразової допомоги позивачу, діючою була норма Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення рівня соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей", (набрала чинності 07.05.2017) відповідно до якої позивач не був віднесений до категорії осіб на яких розповсюджується право на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності IІ групи, оскільки позивач проходив строкову військову службу.

Отже, оскільки позивач проходив строкову військову службу, то він не має права на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, яка передбачена вказаним Законом.

З урахуванням вищенаведеного, доводи позивача про необхідність призначення йому одноразової грошової допомоги у розмірі, передбаченому ст. 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" (в редакції Закону України № 2004-VIII від 06.04.2017) є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

В частині решти доводів апеляційної скарги позивача колегія суддів зазначає, що, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи позивача, наведені в позовній заяві, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованогост.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржників у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Отже, інші зазначені в апеляційній скарзі позивача обставини, окрім вищеописаних, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення від 17.08.2018р. неправильно застосовано норми матеріального права, і як наслідок апеляційна скарга відповідача 2, Міністерства оборони України, підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 243, 245, 246, 250, 315, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.08.2018 по справі № 2040/5318/18 скасувати.

Прийняти постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до Харківського обласного військового комісаріату, Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя (підпис)А.О. Бегунц
Судді(підпис) (підпис) В.В. Старостін С.С. Резнікова
Повний текст постанови складено 09.11.2018.