Справа № 240/4928/18
Суддя: Черноліхов Сергій Вікторович
Дата ухвалення: 2018-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2018 року м. Житомир справа № 240/4928/18

категорія 10.2.4

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Черноліхова С.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду та просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області при проведенні йому перерахунку пенсії на виконання постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" щодо застосування 70 % від суми грошового забезпечення визначеного у довідці ліквідаційної комісії УМВС України в Житомирській області, починаючи з 01.01.2016;

- зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 починаючи з 01.01.2016 в розмірі 88%, які встановлені при призначенні пенсійного забезпечення на час звільнення, у відповідності до грошового забезпечення, визначеного у довідці ліквідаційної комісії УМВС України в Житомирській області, направленої до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на виконання постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".

Мотивуючи позовні вимоги зазначив, що звернувшись до відповідача із заявою про надання роз'яснення щодо перерахунку пенсії, отримав відповідь Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області проте, що вказаний перерахунок здійснено з 01.01.2016 за чинною на момент такого перерахунку ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та становить 70% грошового забезпечення. Не погоджуючись із таким перерахунком, що призвів до зменшення основного розміру у відсотковому співвідношенні від відповідних сум грошового забезпечення, звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою судді від 22.10.2018 відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного письмового провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-ти денний термін, з дня вручення вказаної ухвали для подання відзиву на позов.

Представником відповідача, в межах встановленого судом строку, подано відзив № 13459/08 від 01.11.2018 на позовну заяву (а.с.22-23). В обґрунтування якого вказано, що перерахунок пенсії позивачу проведено у чіткій відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 на підставі довідки ліквідаційної комісії УМВС України в Житомирській області та відповідно до ст.13 "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", якою передбачено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

З'ясовуючи при вирішенні даної справи характер спірних правовідносин (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб, суд враховує наступне.

Встановлено, що позивач відповідно до Закону України №2262-ХІІ від 09.04.1992 "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262-XII) з листопада 2004 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію за вислугу років. Пенсія обчислена під час призначення в розмірі 88% від грошового забезпечення, як особі, що мала на момент звільнення календарної вислуги років у Збройних Силах України 31 рік 02 місяці 15 днів.

На виконання вимог постанови Кабінету Міністрів «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» №103 від 21.02.2018 та на підставі довідки ліквідаційної комісії УМВС України з 01.01.2016 відповідачем було здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 виходячи з розміру 70% відповідних сум грошового забезпечення, що передбачено ст.13 Закону №2262-ХІІ.

Матеріалами справи підтверджено, що грошове забезпечення для обчислення пенсії позивача з 01.01.2016 складало 11562,63 грн.

Загальний розмір перерахованої пенсії позивача з 01.01.2016, відповідно до постанови №103 становить 8093,84 грн (11562,63 грн x 70%).

Відтак, 08.06.2018 позивач, звернувся до відповідача із заявою про надання роз'яснення стосовно здійснення йому перерахунку пенсії (а.с.14).

Листом Головне управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області №Т-2976 від 20.06.2018 надало роз'яснення щодо звернення позивача. Водночас зазначивши, що перерахунок пенсії здійснено на підставі довідки ліквідаційної комісії УМВС України в Житомирській області, відповідно до постанови Кабінету Міністрі України №103 від 21.02.2018 та чинною на момент здійснення перерахунку ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", тобто в розмірі 70% грошового забезпечення (а.с.15). Крім того, вказавши, що пенсія перерахована відповідно до вимог чинного законодавства України та буде виплачена після виділення коштів з Держаного бюджету.

Разом з тим, Головне управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області листом №Т-3879 від 11.09.2018 повідомило ОСОБА_1 проте, що грошове забезпечення для обчислення пенсії з 01.01.2008 по 31.12.2015 складало 7829,13 грн, в тому числі, посадовий оклад - 1550,00 грн, оклад за військове звання - 135, 00 грн, надбавка за вислугу років 40% - 674, 00 грн, надбавка за виконання особливо важливих завдань 63% - 1486,17 грн, надбавка за роботу в умовах режимних обмежень 15 % - 232,50 грн та премія 92% у розмірі 3751,46 грн. Зокрема розмір пенсійного забезпечення станом на 31.12.2015 позивача становив 6889,63 грн, тобто 88% грошового забезпечення.

Надаючи правову оцінку наведеним обставинам, суд зазначає наступне.

В силу приписів ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Вказане право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними (ст.46 Конституції України).

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приписами ст. 63 Закону №2262-ХІІ передбачено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Так, пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв'язку із підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно з Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 за №103 зобов'язано перерахувати пенсії, призначені згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно з Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Отже, матеріалами справи підтверджено, зокрема листом №Т-2976 від 20.06.2018, що Головним управлінням Пенсійного фонду України було здійснено ОСОБА_1 перерахунок пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №103 у розмірі 70% від грошового забезпечення (а.с.15).

Натомість суд звертає увагу, що згідно ч.2 ст.13 Закону №2262-XII (в редакції, що діяла на час призначення пенсії ОСОБА_1.) визначено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Однак, у вищевказану статтю, відповідно до Закону України №3668 VІІ від 08.07.2011 «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (надалі - Закон №3668 VІІ), були внесені зміни якими обмежено максимальний розмір пенсії на рівні 80% від відповідних сум грошового забезпечення. Згодом Законом України №1166-VІІ від 27.03.2014 "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" (далі по тексту - Закон №1166-VІІ) внесені зміни до другої статті 13 Закону №2262-XII та обмежено максимальний розмір пенсії від сум грошового забезпечення до 70%.

Відтак, судом з'ясовано, що з листопада 2004 року пенсія позивачу встановлена та виплачувалась у розмірі 88% грошового забезпечення.

Слід також наголосити, що ст.22 Основного Закону України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Окремо суд акцентує увагу відповідача на тому, що положення статті 13 Закону України №2262-ХІІ, якими встановлено розмір пенсії виходячи з 70% від грошового забезпечення, можуть застосовуватись лише до правовідносин, які виникли після набрання ними чинності та стосуються питань саме призначення пенсії, а не її перерахунку. Адже до ОСОБА_1 застосовуються спеціальні норми, що регулюють умови та підстави встановлені саме щодо перерахунку пенсії.

Однак, всупереч наведеному, при здійснені перерахунку пенсії позивача, відповідач безпідставно керувався положеннями Постанови Кабінету Міністрів України №103, та застосував норми, які регулюють питання призначення пенсії, а не її перерахунку.

Більш того, суд наголошує, що внесені зміни жодним чином не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Аналогічні позиції викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного судочинства від 03.04.2018 (справа №175/1665/17(2-а-175/41/17), від 24 квітня 2018 року (справа №686/12623/17) та від 19.06.2018 у справі №583/2264/17.

Аналізуючи встановлені у справі обставини та враховуючи положення процитованих норм у їх сукупності, суд дійшов висновку, що при розрахунку розміру підвищення до пенсії на підставі постанови КМУ № 103 максимальний її розмір має обраховуватися із вказаного у довідці грошового утримання станом на 01 січня 2016 року, але виходячи із розміру пенсії у відсотках, право на які особа набула на момент виходу на пенсію і розмір яких не може бути зменшено наступними змінами в законодавстві.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищевикладене, зважаючи на те, що позивачем доведено правомірність пред'явленого позову, а відповідачем не спростовані доводи позовної заяви, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється на підставі ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись ст.ст. 77, 90, 139, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.Ольжича, м.Житомир, 10003, ) при проведенні ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) перерахунку пенсії на виконання постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" щодо застосування 70 % від суми визначеного грошового забезпечення у довідці ліквідаційної комісії УМВС України в Житомирській області, починаючи з 01.01.2016.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.Ольжича, м.Житомир, 10003, ) провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) починаючи з 01.01.2016 в розмірі 88%, які встановлені при призначенні пенсійного забезпечення на час звільнення, у відповідності до грошового забезпечення, визначеного у довідці ліквідаційної комісії УМВС України в Житомирській області, направленої до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на виконання постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) ) судові витрати у розмірі 704 грн (сімсот чотири гривні) 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку визначеному ст.255 КАС України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його складення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Черноліхов