Справа № 640/18389/18
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2018-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

12 листопада 2018 року м. Київ № 640/18389/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Скочок Т.О., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

Головного управління ДФС у м. Києві
до ТОВ «Бюромакс» ТОВ «Басфорд Груп»
про визнання недійсним правочину, -
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Головне управління ДФС у м. Києві з позовом до ТОВ «Бюромакс» () та ТОВ «Басфорд Груп» (), в якому просить: визнати недійсним правочин, укладений між відповідачами за результатами якого складено податкову накладну від 17.05.2018 №53.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Вимоги до позовної заяви та доданих до неї документів визначені у ст. 160 і 161 цього Кодексу адміністративного судочинства України.

Зокрема, ч. 2 ст. 160 КАС України встановлено, що позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 КАС України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно із ч. 1 ст. 57 цього Кодексу представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Враховуючи викладене, сторона у справі має право на звернення до суду через представника лише на підставі документа, що посвідчує його повноваження у визначеному законом порядку.

Таким чином, повноваження представника позивача, яким є адвокат, повинні бути підтверджені оригіналом ордеру виданого на ведення справи в адміністративному суді.

Відповідно до ст. 246 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

Частиною 1, 3 ст. 247 ЦК України передбачено, що строк довіреності встановлюється у довіреності. Якщо строк довіреності не встановлений, вона зберігає чинність до припинення її дії.

Відповідно до п. 3 ст. 247 ЦК України, довіреність, у якій не вказана дата її вчинення, є нікчемною.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позовна заява від імені Головного управління ДФС у м. Києві підписана начальником відділу супроводження справ по банкрутству юридичного управління Головного управління ДФС у м. Києві Литвиненком С.С., як представником за довіреністю.

Відповідно до матеріалів позовної заяви на підтвердження повноваження особи, яка підписала позовну заяву подано оригінал довіреності. Однак, у порушення вимог ч. 3 ст. 247 ЦК України у довіреності не вказана дата її вчинення. Так у верхньому лівому куті щодо вихідної дати документа зазначено лише « 27 ВЕР 2018», а відповідне поле внизу документа «Дата вчинення довіреності - «____» не заповнене. При цьому, у тексті самої довіреності вказано строк її дії - протягом одного року.

Тобто, така довіреність остання є нікчемною, отже не дає права начальнику відділу супроводження справ по банкрутству юридичного управління Головного управління ДФС у м. Києві Литвиненку С.С. підписувати в інтересах Головного управління ДФС у м. Києві вказаний процесуальний документ.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для прийняття до розгляду вказаної позовної заяви, оскільки її підписано особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 15.08.2018 у справі №810/4100/17 та від 26.09.2018 у справі №805/3804/16-а.

Згідно припису норми п. 3 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що позовна заява підлягає поверненню позивачу.

При цьому, суд звертає увагу на те, що в силу положень ч. 8 ст. 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись п. 3 ч. 4 ст. 169, ст.ст. 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву Головного управління ДФС у м. Києві повернути позивачу.

2. Ухвалу про повернення позовної заяви невідкладно надіслати позивачу.

3. Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

4. Повернути позивачу позовну заяву разом з доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, передбачені ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок