Справа № 320/5219/18
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2018-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2018 року 320/5219/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Балаклицького А.І., розглянувши у м. Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання рішення неправомірним та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, в якому просить суд:

- визнати неправомірним рішення ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 01.08.2018 №37 про відмову в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1;

- зобов'язати Фастівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити з 25.07.2018 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, виходячи із заробітної плати за роботу в зоні відчуження за період з 27.04.1986 по 28.04.1986 в розмірі 1079,36 крб.: 2 дні х 30 календарних днів без обмеження її максимального розміру та з урахуванням уже проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач незаконно відмовив йому в перерахунку пенсії на підставі довідки ОСОБА_2 міського відділу (з обслуговуванням міста Фастова і Фастівського району) Головного Управління МВС України в Київській області від 23.07.2018 №4004/109/1004/1/01-2018 про заробітну плату, посилаючись на відсутність первинних документів, що підтверджують виплату сум, зазначених у довідці.

Позивач звертає увагу, що склад та розмір грошового забезпечення, що були включені до довідки про заробітну плату від 23.07.2018 №4004/109/1004/1/01-2018 були предметом адміністративної справи №810/3698/17, а відтак, у відповідача були відсутні підстави ставити під сумнів факт отримання зазначених сум.

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що довідка про заробітну плату, на підставі якої позивач просить здійснити перерахунок пенсії, не підтверджується первинними бухгалтерськими документами, що виключає можливість перерахунку на її підставі пенсії по інвалідності.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.10.2018 відкрито провадження у справі, розгляд якої здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином України, паспорт серії СК 913910, виданий ОСОБА_2 МРВ ГУ МВС України в Київській області 17.09.1998, з 17.03.1989 зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорія № 1, що підтверджується посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) серія А №085902, та вкладкою №021608 до посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) серія А №085902, які видані 10.12.2002 Київською облдержадміністрацією.

Позивач є інвалідом другої групи, що надає йому право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач у період з 27.04.1986 по 28.04.1986 приймав участь у заходах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та знаходився у відрядженні у м. Припять.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31.01.2018 у справі №810/3698/17 зобов'язано Ліквідаційну комісію Головного Управління МВС України в Київській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену суму грошового забезпечення за роботу у зоні відчуження в період з 27.04.1986 по 28.04.1986 в сумі 1012,70 крб., а саме: одноразову виплату в сумі 600,00 крб. за отриману гранично допустиму дозу радіоактивного опромінювання 111,2 мілізівертів особам офіцерського складу внутрішніх справ; премію в розмірі 400 крб. за роботу в зоні відчуження в період з 27.04.1986 по 28.04.1986; добові в сумі 7,00 крб.; та кошти на харчування у розмірі 5 крб.70 коп.

Цим же рішенням зобовязано Ліквідаційну комісію Головного Управління МВС України в Київській області включити в довідку про заробітну плату ОСОБА_1 за період з 27.04.1986 по 28.04.1986 за роботу у зоні відчуження м. Припять по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС такі виплати: збережений середній заробіток за 2 дні роботи в зоні відчуження у розмірі 13,33 крб.; оплату праці працівників в межах тридцяти кілометрової зони ЧАЕС, розділеної на III, II, І зони небезпеки, у 4 кратному розмірі, що дорівнює 53,33 крб.; одноразову виплату за отриману гранично допустиму дозу радіоактивного опромінювання 111,2 мілізівертів особам офіцерського складу внутрішніх справ в сумі 600,00 крб.; премію за роботу в зоні відчуження в період з 27.04.1986 по 28.04.1986 в розмірі 400,00 крб.; добові в сумі 7,00 крб. та кошти на харчування у сумі 5 крб.70 коп.

Також, цим рішенням суду зобовязано Ліквідаційну комісію Головного Управління МВС України в Київській видати ОСОБА_1 нову довідку встановленого зразка про грошове забезпечення з урахуванням вищезазначених виплат для подачі до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області для перерахунку пенсії.

На виконання рішення Київського окружного адміністративного суд від 31.01.2018 у справі №810/3698/17 ОСОБА_2 міським відділом (з обслуговуванням міста Фастова і Фастівського району) Головного Управління МВС України в Київській області було видано позивачу довідку про заробітну плату одержану особою за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках від 23.07.2018 №4004/109/1004/1/01-2018, відповідно до якої позивачу було виплачено 1079,36 крб..

25 липня 2018 року позивач звернувся до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки про заробітну плату від 23.07.2018 №4004/109/1004/1/01-2018.

Рішенням ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 01.08.2018 №37 у задоволенні заяви про перерахунок пенсії було відмовлено, оскільки позивачем не було додано до заяви первинних документів, яким підтверджується фактичне отримання виплат, зазначених у довідці про заробітну плату від 23.07.2018 №4004/109/1004/1/01-2018.

Не погоджуючись з вказаною відмовою та її підставами, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 49 Закону України від 28.02.1991 №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №796-XII) передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Після 1 січня 2015 року додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 4, не встановлюється.

Відповідно до частини першої статті 54 Закону №796-XII, пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986 - 1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців. Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Згідно із приписами статті 57 Закону України №796-XII, обчислення середньомісячного заробітку провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" затверджений Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок №1210), яким визначений механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - пенсії). Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Відповідно до підпункту 4 пункту 3 Порядку №1210, у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986 - 1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Таким чином, розмір пенсії по інвалідності ставиться у залежність від заробітку, фактично отриманого особою у період її роботи в зоні відчуження.

Згідно з абзацом 4 статті 15 Закону України №796-XII, видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Пунктом 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1) передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об'єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Таким чином, підставою для обчислення пенсії у розмірі відшкодування фактичних збитків є довідка про заробітну плату, одержану за період роботи в зоні відчуження, яка видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за призначенням (перерахунком) пенсії. Якщо такі підприємства ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки видаються правонаступником або державними архівними установами.

Форму довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках затверджено наказом Міністерства соціального захисту населення України №644 від 12.10.2012.

Як вбачається з матеріалів справи, для перерахунку пенсії позивачем ОСОБА_2 обєднаному управлінню Пенсійного фонду України Київської області було надано довідку про заробітну плату, одержану за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках №4004/109/1004/1/01-2018 від 23.07.2018, що за формою та змістом відповідає вимогам наказу Міністерства соціального захисту населення України № 644 від 12.10.2012.

Під час розгляду справи відповідач не заперечував, що зазначена довідка за формою відповідає вимогам чинного законодавства та має необхідні для перерахунку пенсії відомості.

Разом з цим, відповідач наполягає, що складові грошового забезпечення, зазначені у довідці №4004/109/1004/1/01-2018 від 23.07.2018, та факт безпосереднього отримання позивачем сум грошового забезпечення, вказаних у довідці, не підтверджується первинними документами.

Суд зазначає, що наведені аргументи стали єдиною підставою для відмови у перерахунку пенсії.

Про існування будь-яких інших перешкод для перерахунку пенсії відповідач у відзиві на позовну заяву та під час розгляду справи не зазначив.

Посилання відповідача на те, що складові грошового забезпечення, зазначені у довідці №4004/109/1004/1/01-2018 від 23.07.2018, не підтверджені первинними документами, суд до уваги не приймає, оскільки належність позивачу сум, вказаних у довідці, була встановлена рішенням Київського окружного адміністративного суду від 19.07.2017 у справі №381/705/17.

Цим же рішенням Київський окружний адміністративний суд зобовязав Ліквідаційну комісію Головного Управління МВС України в Київській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену суму грошового забезпечення за роботу у зоні відчуження в період з 27.04.1986 по 28.04.1986 в сумі 1012,70 крб.

Частиною 1 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обовязковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною 5 цієї ж статті, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Будь-яких доказів, які б спростували висновки Київського окружного адміністративного суду, викладені ним у рішенні від 31.01.2018 у справі №810/3698/17, відповідач не надав.

У контексті викладеного суд також зазначає, що відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Тотожні повноваження територіальних органів Пенсійного фонду України визначені й у статті 64 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідно до якої виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності відомості, пов'язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Доказів того, що на виконання даних повноважень відповідачем направлялись запити про надання підтверджуючих документів або вчинялись інші дії і за наслідками таких дій відповідачем були отримані докази, що свідчать про невідповідність сум, зазначених у довідці про заробітну плату фактичним обставинам, відповідач під час розгляду справи не надав.

Беручи до уваги, що обставин, встановлених рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31.01.2018 у справі №810/3698/17 відповідач під час розгляду справи не спростував, суд дійшов висновку, що правових підстав для відмови у перерахунку позивачу пенсії відповідно до довідки №4004/109/1004/1/01-2018 від 23.07.2018 відповідач не мав.

З цих самих підстав суд також відхиляє зауваження відповідача, що розрахунок грошового забезпечення за час роботи у зони відчуження, здійснений судом у справі №810/3698/17 та установою, яка видала позивачу довідку №4004/109/1004/1/01-2018 від 23.07.2018, має умовний характер, тобто становить розмір грошового забезпечення, яке міг би отримати позивач при застосуванні нормативних актів, які регулювали питання оплати праці ліквідаторам аварії на ЧАЕС у 1986-1988 роках.

Одночасно з цим суд бере до уваги розяснення, викладені у листі Міністерства праці України, Міністерства України у справах захисту населення від наслідків аварії на Чорнобильський АЕС, Міністерства фінансів України від 29.10.1992 №09-3751; №1082/3к; №13-412/308, в яких повідомлялось, що якщо робота в зоні відчуження оплачена невірно, без урахування урядових рішень, то повинен бути здійснений перерахунок заробітної плати згідно із законодавством. При цьому, визначена таким чином заробітна плата не індексується, не виплачується, а тільки враховується при нарахуванні пенсії.

Водночас у листі Мінсоцполітики від 09.06.1995 №224/8.13 зауважено, що підприємства і організації у разі неправильної оплати праці в зоні відчуження повинні зробити перерахунок заробітної плати особам, які в 1986-1987 роках брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Оскільки склад та розмір грошового забезпечення позивача, що вказані у довідці про заробітну плату №4004/109/1004/1/01-2018 від 23.07.2018, були встановлені рішенням суду, яке набрало законної сили, у суду відсутні підстави вважати, що зміст довідки носить недостовірний характер або здійснені у ній розрахунки є помилковими.

Беручи до уваги викладене, рішення ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 01.08.2018 №37, яким позивачу відмовлено в перерахунку пенсії відповідно до довідки про заробітну плату №4004/109/1004/1/01-2018 від 23.07.2018, є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 4 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, у разі виникнення права на підвищення пенсії, провадиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Оскільки позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії 25.07.2018, пенсія позивача підлягає перерахунку з 01.08.2018.

Щодо вимог позивача про перерахунок пенсії без обмеження її максимального розміру то суд зазначає, що вказана вимога носить загальний характер та є вимогою на майбутнє. Водночас, для захисту права суду необхідний факт його порушення, а чи відбудеться це у майбутньому - невідомо (ВСУ у справі № 6-951цс16 від 24 травня 2017 року).

Враховуючи, що лише порушене право підлягає захисту, а не ті права та інтереси які, можливо, у майбутньому будуть порушені, позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупередженне та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з вимогами статей 2, 5 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку адміністративного судочинства захисту підлягають тільки порушені права, а не ті, які можуть бути порушені в майбутньому.

Виходячи зі змісту статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України судом у конкретній справі вирішується спір, предмет якого існує на час розгляду справи. Отже, зобов'язання, встановлені в резолютивній частині рішення суду, не можуть поширюватись на майбутнє. Таким чином, неможливо зобов'язати відповідача на майбутнє вчиняти певні дії, оскільки наразі відсутні факти порушення прав позивача в майбутньому.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як субєкт владних повноважень не надав суду доказів на підтвердження правомірності свого рішення.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач є звільненим від сплати судового збору. Доказів понесення інших судових витрат позивач суду не надав. Таким чином, судові витрати присудженню на користь позивача не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 72-78, 90, 139, 143, 242-246, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 01.08.2018 №37 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1.

Зобовязати Фастівське обєднане управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити з 01.08.2018 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках №4004/109/1004/1/01-2018 від 23.07.2018 з урахування уже проведених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Балаклицький А. І.