Справа № 556/1073/18
Суддя: Закревський Л.В.
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 556/1073/18
Номер провадження 2-а/556/63/2018
ВОЛОДИМИРЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" жовтня 2018 р. смт. Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Закревського Л.В.

при секретарі судового засідання Басик Г.Т.

з участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володимирець адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Ярош Миколи Володимировича про оскарження дій інспектора та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Ярош Миколи Володимировича про оскарження дій інспектора та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ВР №043387 від 04.07.2018 року якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 425.00 грн.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що 04.07.2018 року він рухався по автодорозі Київ-Ковель-Ягодин біля 18 год., після проїзду перехрестя позивача зупинив патрульний поліцейський і повідомив, що він проїхав перехрестя на заборонений «жовтий» сигнал світлофора, а це - адміністративне правопорушення.

Однак, ОСОБА_1 пояснив інспектору поліції коли він під'їжджав до перехрестя, то горів «зелений», тому продовжив рухатися. При самому перетині перехрестя - «зелений» почав блимати, що не забороняє водію завершити маневр, аби різко не гальмувати. Пересвідчившись, що його транспортний засіб не заважає іншим учасникам дорожнього руху, він завершив проїзд перехрестя.

Після проїзду перехрестя його зупинили працівники поліції. Проте, жодних доказів, які б доводили факт вчинення правопорушення в оскаржуваній постанові інспектором патрульної поліції не наведено. Не було взято до уваги покази свідка, а саме другого водія ОСОБА_4. Належним чином факт правопорушення зафіксовано не було.

Одразу після зупинки поліцейський відмовився надавати докази того, що він порушив правила дорожнього руху. Не показав ані фото, ані відео, де було б зафіксовано правопорушення.

ОСОБА_1 вважає, що адміністративне стягнення накладено відносно нього безпідставно в зв'язку з чим звернувся до суду.

01.08.2018 року ухвалою Володимирецького районного суду було задоволено клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду.

17.08.2018 року представником відповідача за довіреністю було надіслано клопотання про залишення позову без розгляду у зв'язку з пропуском строку на оскарження постанови.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання з'явилися, заявлені вимоги підтримали в повному обсязі та надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Просили винести рішення яким заявлені вимоги задовольнити.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду адміністративної справи, про причини неявки суд не повідомляли, про розгляд справи у їх відсутності не клопотали, письмових пояснень або відзиву проти адміністративного позову не подавали.

З боку відповідача до суду у встановлений законом строк відзив відповідно до вимог ст.ст. 162, 163 КАС України і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано.

Відповідно до правил ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Проаналізувавши та дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому суд встановив та врахував наступне.

Судом встановлено, що 04.07.2018 року, постановою ВР №043387, ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 425 грн.

Із постанови ВР №043387 від 04.07.2018 року винесеної інспектором роти №2 батальйону УПП в Житомирській області ДПП Ярош М.В. слідує, що ОСОБА_1 04 липня 2018 року о 18 год. 40 хв. на автодорозі Київ-Ковель-Ягодин 150 проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофора, чим порушив вимоги п. 8.7.3 г ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 122 КУпАП України.

Згідно вимог п. 8.7.3 ґ Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, передбачено, що жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів;

Відповідно до п. 8.11 даних Правил водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Частиною 1 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними - якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Інспектор роти №2 батальйону УПП в Житомирській області ДПП Ярош М.В. відзиву на позов не надав, правомірність прийнятого ним рішення стосовно накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 не довів.

Також матеріали справи не містять жодного підтвердження того, що ОСОБА_1 перетинаючи перехрестя на мигаючий «зелений» сигнал світлофору створив аварійну ситуацію.

Порушення правил дорожнього руху України, позивачем оспорюється. Інших доказів які б свідчили протилежне матеріали адміністративного провадження не містять та судом не встановлено.

Відповідно до п.п. 1,3,8 ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

Виходячи з принципу покладення обов'язку доказування на відповідача, суд приходить до висновку про недоведеність відповідачем вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити та скасувати постанову серії ВР № 043387 від 04.07.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Керуючись ст.ст.2, 19-20, 205, 241-243 КАС України, ст. ст.9, 33, 122, 251, 254, 258, 268 КУпАП, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати дії інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Яроша Миколи Володимировича при винесенні постанови серії ВР № 043387 від 04.07.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП - незаконними.

Скасувати постанову серії ВР №043387 від 04 липня 2018 року, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, відносно ОСОБА_1 про застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 гривень, а провадження по справі закрити внаслідок відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.15.5) розділ XIII Перехідних положень, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: Л.В.Закревський