Справа № 754/4815/17
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2018-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 754/4815/17
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

12 листопада 2018 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного адміністративного суду Бєлова Л.В., перевіривши апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві на рішення Десянського районного суду міста Києва від 21 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Десянського районного суду міста Києва від 21 вересня 2018 року позовні вимоги задоволено частково.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу.

Перевіривши апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві на рішення Десянського районного суду міста Києва від 21 вересня 2018 року, суд вважає, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 296 КАС України з наступних підстав.

Статтею 287 КАС України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Так, в межах даної справи оскаржується бездіяльність державного виконавця.

Відповідачем подано апеляційну скаргу на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 21вересня 2018 року.

Відповідач отримав належним чином завірену копію оскаржуваного рішення Деснянського районного суду міста Києва від 21 вересня 2018 року 27 вересня 2018 року, що підтверджується штемпелем вхідної кореспонденції на супровідному листі (а.с. 174).

Частиною 6 ст. 287 КАС України встановлено, що апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Апеляційну скаргу, подану відповідачем, зареєстровано судом І інстанції 31 жовтня 2018 року за вх№50810.

Отже, апеляційну скаргу на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 21 вересня 2018 року подано з пропуском 10-денного строку, встановленого КАС України.

До апеляційної скарги долучено клопотання відповідача про поновлення строку апеляційного оскарження. Відповідач зазначає, що причиною пропуску строку апеляційного оскарження є хибне зазначення порядку оскарження судом І інстанції в оскаржуваному рішенні.

Перевіривши клопотання відповідача про поновлення строку апеляційного оскарження, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Статтею 13 КАС України особам, які беруть участь у справі, а також особам, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, забезпечується право на апеляційне та касаційне оскарження рішень адміністративного суду у випадках та порядку, встановлених цим Кодексом.

Стаття 185 КАС України надає право сторонам та іншим, зазначеним у ній суб'єктам, оскаржити в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а також ухвали суду першої інстанції окремо від постанови суду повністю або частково у випадках, встановлених цим Кодексом.

Частина 2 ст. 49 КАС України покладає на осіб, які беруть участь у справі, обов'язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Аналіз наведеного законодавства дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, можуть скористатися правом на апеляційне оскарження рішень суду першої інстанції, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним кодексом строк. При цьому усі учасники судового процесу рівні перед законом і судом.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

На переконання судді-доповідача необізнаність відповідача щодо порядку оскарження судового рішення не є поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення. Більше того, відповідач, як суб'єкт владних повноважень повинен бути обізнаним із особливостями провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Відтак, суд не вбачає поважних причин пропуску строку апеляційного оскарження, встановленого КАС України, і відмовляє у задоволенні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження.

Згідно з ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 Кодексу, застосовуються положення статті 169 Кодексу, відповідно до яких апеляційна скарга залишається без руху і апелянту надається строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Тому, у зв'язку з викладеним, вважаю необхідним апеляційну скаргу відповідача залишити без руху та запропонувати усунути вказані недоліки апеляційної скарги шляхом подання до апеляційного суду:

- обґрунтованого клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження рішення Деснянського районного суду міста Києва від 21 вересня 2018 року із зазначенням інших поважних причин його пропуску, та подання доказів їх поважності.

Керуючись ст.ст. 169, 283, 298, 328 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволення клопотання Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві про поновлення строку апеляційного оскарження - відмовити.

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві на рішення Десянського районного суду міста Києва від 21 вересня 2018 року - залишити без руху.

Встановити Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві 10 (десять) днів з моменту отримання копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків апеляційної скарги.

У разі невиконання вимог ухвали у зазначений вище строк у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Л. В. Бєлова