Справа № 1840/3287/18
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2018-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2018 р. Справа № 1840/3287/18

Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Шевченко І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Сумській області) про:

1) визнання протиправною відмови ГУ ПФУ в Сумській області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років;

2) зобов'язання ГУ ПФУ в Сумській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років за п. «а» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відповідно до поданої заяви про призначення пенсії.

Свої вимоги мотивував тим, що відповідач протиправно, всупереч ст.17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1999 №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ), постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (далі - Порядок КМУ №393), відмовив у призначенні пенсії за вислугу років, оскільки при призначенні пенсії враховував лише календарну вислугу, без включення вислуги в пільговому обчисленні. Вважає, що періоди служби, визначені послужним списком, повинні бути зараховані відповідачем до вислуги років на пільгових умовах відповідно до п.п. в,г п.3 Порядку КМУ №393, і тому має право на призначення пенсії за вислугою років, із врахуванням вислуги в пільговому обчисленні, що складає 26 роки 00 місяців та 10 днів.

Ухвалою суду від 03.09.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач до суду 20.09.2018 подав відзив на позовну заяву (а.с.22), в якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, виходячи з того, що відповідно до п. «а» ст.12 Закону №2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається незалежно від віку особам, якщо вони звільнені зі служби з 01 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки 6 місяців і більше. Оскільки відповідно до наданих документів вислуга років на день звільнення зі служби у календарному обчисленні позивача складає 19 років 10 місяців 14 днів, було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії.

25.09.2018 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив (а.с.25-27), відповідно до якої вважає відзив на позов необґрунтованим та таким, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Ухвалою суду від 19.10.2018 відповідача було зобов'язано надати копію рішення від 02.08.2018 №152, яке надійшло на виконання вимог ухвали суду 06.11.2018 (а.с.32-33).

Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі п.2 ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України. У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив (ч.3 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України).

При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Дослідивши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд визнає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що останнє місце позивача перед звільненням - державна установа «Шосткинська виправна колонія (№66)» Державної кримінально-виконавчої служби України. Згідно витягу з наказу від 11.06.2018 №67/ОС-18 (а.с.7) позивач звільнений зі служби на підставі п.п.4 п.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) з 11.06.2018. Вислуга років на день звільнення становить:

- в календарному обчисленні - 19 рік 10 місяців 14 днів;

- у пільговому обчисленні - 26 років 00 місяців 10 днів.

Як вбачається з позовної заяви та матеріалів справи (а.с.8), після звільнення позивача було підготовлено та направлено пакет документів до ГУ ПФУ в Сумській області для призначення пенсії позивачу за вислугу років.

02.08.2018 рішенням №52 відповідачем було відмовлено позивачу у призначенні пенсії за вислугу років, у зв'язку з відсутністю необхідної для призначення пенсії календарної вислуги 23 роки та 6 місяців і більше, передбаченої п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», для осіб начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, які звільнені у період з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року (а.с.33).

Листом від 13.08.2018 №8056/03.2-04 (а.с.8) відповідач повідомив позивача про відмову у призначенні пенсії за вислугу років, у зв'язку з відсутністю необхідної календарної вислуги. Так, відповідач в листі вказує, що відповідно до п. «а» ст.12 Закону №2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається незалежно від віку особам, якщо вони звільнені зі служби з 01.10.2017 по 30.09.2018 і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки 06 місяців і більше. Рішенням від 02.08.2018 №52 ОСОБА_1 відмовлено у її призначенні за наявності вислуги 19 років 10 місяців 14 днів.

Суд вважає таку відмову відповідача протиправною, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 Закону №2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Згідно з п. «а» ст. 12 Закону №2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д» , «ж» статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: ... з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше.

Відповідно до ст. 17-1 Закону №2262-ХІІ, порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України, а саме - Порядком КМУ №393.

Згідно з п.п. «в» , «г» п. 3 вказаного Порядку КМУ №393, до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за півтора місяця: час проходження служби особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби в установах виконання покарань, призначених для тримання засуджених до довічного позбавлення волі, за переліком посад і в порядку, затверджуваних Міністерством юстиції; один місяць служби за сорок днів: особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ та кримінально-виконавчої системи, які проходять службу у виправно-трудових установах, слідчих ізоляторах, лікувально-трудових профілакторіях, ізоляторах тимчасового тримання, приймальниках-розподільниках для осіб, затриманих за бродяжництво, спеціальних приймальниках для осіб, підданих адміністративному арешту, підрозділах конвойної служби міліції, та військовослужбовцям постійного складу, які проходять службу у дисциплінарних частинах, за переліками посад і на умовах, затверджуваних відповідно Міністерством внутрішніх справ, Міністерством юстиції, Центральним управлінням Служби безпеки, Міністерством оборони; час проходження служби особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби.

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 20.07.2011 №780 «Про внесення змін до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 №393 та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» встановлено, що вислуга років осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, яка була обчислена до прийняття цієї постанови, перегляду не підлягає.

Матеріалами справи підтверджується, зокрема, копією витягу з наказу від 11.06.2018 №67/ОС-18 (а.с.7) та копією послужного списку (а.с.14-20), що за період служби позивача в органах Державної кримінально-виконавчої служби його вислуга становить в календарному обчисленні - 19 років 10 місяців 14 днів; у пільговому обчисленні - 26 років 00 місяців 10 днів.

Відмовляючи позивачу у призначенні пенсії, відповідач посилається на те, що при призначенні пенсії має враховуватись лише календарна вислуга, без включення вислуги в пільговому обрахуванні. Календарна вислуга позивача становить 19 років 10 місяців 14 днів та є меншою, ніж встановлена пунктом «а» ст. 12 Закону №2262-ХІІ необхідна мінімальна.

Суд не погоджується з такою позицією відповідача, оскільки з аналізу Закону №2262-ХІІ та Порядку КМУ №393 випливає, що приписи останніх не ставлять в залежність набуття права на пенсію за вислугою років від наявності відповідної кількості виключно календарної вислуги. Нормами вказаних нормативно-правових актів не встановлено також виключень з того, що роки вислуги в пільговому обрахуванні не можуть зараховуватись до вислуги років для призначення особі відповідної пенсії, а впливають лише на розмір пенсії.

Відповідач, відмовляючи позивачу у призначенні пенсії, не врахував вимоги статті 17-1 Закону №2262-ХІІ, якою встановлено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Порядком чітко визначений порядок обчислення вислуги, що надає право на пенсію, і ст. 17-1 Закону №2262-ХІІ прямо вказує на обов'язок відповідача такий порядок застосовувати, використовуючи ст.12 Закону №2262-ХІІ як норму загальну, а статтю 17-1 Закону №2262-ХІІ і постанови КМУ №393 - як спеціальну.

Після надходження документів, необхідних для призначення пенсії ОСОБА_1, відповідач зобов'язаний був призначити останньому пенсію за вислугу років, оскільки, як вище вказано, позивач має 26 років 00 місяців 10 днів вислуги в пільговому обчисленні, в той час, як достатньою для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону №2262-ХІІ є вислуга в 23 роки 6 місяців і більше.

Враховуючи встановлені судом обставини у справі, суд визнає, що рішення відповідача від 02.08.2018 №52 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 є протиправним та таким, що не відповідає критеріям правомірності, передбаченим ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. Оскільки, в ході розгляду справи встановлено, що відповідачем прийняте рішення про відмову у призначенні пенсії, яке не входить до предмету позову, для повного та ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним та скасувати таке рішення відповідача, що буде належним та допустимим захистом порушеного права позивача в даній справі, а також зобов'язати відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ст.12 Закону №2262-ХІІ відповідно до заяви позивача про призначення пенсії.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового збору в розмірі 704,80грн., сплачених позивачем за подання позовної заяви згідно квитанції від 27.08.2018 №51 (а.с.3).

Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (41108, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, Сумська область, м.Суми, вул.Пушкіна, буд.1, ) про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 02.08.2018 №52 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років згідно п."а" ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" відповідно до поданої заяви про призначення пенсії.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, Сумська область, м.Суми, вул.Пушкіна, буд.1, ) на користь ОСОБА_1 (41108, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) в рахунок повернення сплачений при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 704,80грн. (сімсот чотири грн. 80коп.).

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 08.11.2018.

Суддя І.Г. Шевченко