Справа № 823/1234/18
Суддя: П.Г. Паламар
Дата ухвалення: 2018-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року справа № 823/1234/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Паламаря П.Г.,

за участю:

секретаря Трегулова Б.Л.,

представника позивача - ОСОБА_2.(за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до державного реєстратора Лисянської районної державної адміністрації Озюменко Олександри Вікторівни, Лисянської селищної ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_4, - про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

15.03.2018 ОСОБА_2 (АДРЕСА_1)(далі-позивач) звернулась з адміністративним позовом до Лисянської селищної ради(19301, пл. Миру, 30, смт. Лисянка, Черкаської області)(далі-відповідач 1) державного реєстратора Лисянської районної державної адміністрації Озюменко Олександри Вікторівни(19300, пл. Миру 27, смт. Лисянка, Черкаської області)(далі-відповідач 2), у якому просить:

-визнати протиправним та скасувати пункт 6 рішення Лисянської селищної ради № 8-3/VII від 02.06.2016 року "Про затвердження гр. ОСОБА_4 розроблений Лисянським районним виробничим відділом Черкаської регіональної філії ДП "Центр ДЗК" проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1) 02.01 - площею 0,0592 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) адресою: АДРЕСА_2 дня передачі в приватну власність із земель комунальної власності Лисянської селищної ради, згідно ст. 12, 38, 39, 40, 81, 89, 116, 118, 121, 125, 126 ЗКУ".

-визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Лисянської районної державної адміністрації Озюменко Олександри Вікторівни від 17.06.2016 №30107016 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

В обґрунтування позовних вимог з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог позивач зазначив, що пунктом 6 рішення Лисянської селищної ради № 8-3/VII від 02.06.2016 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1) 02.01 - площею 0,0592 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) адресою: АДРЕСА_2 дня передачі в приватну власність із земель комунальної власності Лисянської селищної ради гр. ОСОБА_4, а рішенням державного реєстратора Лисянської районної державної адміністрації Озюменко Олександри Вікторівни від 17.06.2016 №30107016 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Проте, у проекті рішення селищної ради № 8-3/VII було вказано відмовити у затвердженні гр. ОСОБА_4 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0592 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_2 дня передачі в приватну власність із земель комунальної власності Лисянської селищної ради та рекомендувати гр. ОСОБА_4 звернутися до суду для вирішення спірного питання.

Відповідач 1 надав до суду відзив, у якому позов визнав та просив задовольнити зазначивши, що депутати проголосували за проект рішення, яким гр. ОСОБА_4 було відмовлено у затвердженні землевпорядної документації. Проте, внаслідок технічної помилки до підпису селищному голові були подані матеріали сесії, де в п.6 питання з значилось інше формулювання, а спаме про затвердження землевпорядної документації. Крім того, представнику позивача було надано копію рішення та проекту рішення, де п.6 не відповідав оригіналу.

Відповідач 2 подав до суду відзив, у якому проти задоволення позову заперечував зазначивши, що на дату подання документів на реєстрацію права власності на земельну ділянку гр. ОСОБА_4 суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяжень не було.

Третя особа на стороні відповідача подала до суду відзив, у якому проти задоволення позову заперечувала, за відсутності підстав для скасування державної реєстрації земельної ділянки та зазначила, що позивачем пропущений строк звернення до суду, оскільки вона знала про право власності на земельну ділянку ОСОБА_4 та про наявність оскаржуваного рішення з 2016 року.

Ухвалою суду від 20.03.2018 визнано поважними причини пропуску та поновлено ОСОБА_2 строк звернення в суд з позовом про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Лисянської районної державної адміністрації Озюменко Олександри Вікторівни (далі-відповідач) від 17.06.2016 №30107016.

Ухвалою суду від 02.07.2018 відмовлено повністю у задоволенні клопотання третьої особи ОСОБА_4 про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_2 до державного реєстратора Лисянської районної державної адміністрації Озюменко Олександри Вікторівни, про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвалою суду від 30.07.2018 прийнято до провадження адміністративну справу № 823/1234/18 за позовом ОСОБА_2 до державного реєстратора Лисянської районної державної адміністрації Озюменко Олександри Вікторівни, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Лисянська селищна рада, ОСОБА_4, - про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвалою суду від 29.08.2018 залучено в якості другого відповідача - Лисянську селищну раду (19300, Черкаська область, смт. Лисянка, пл. Миру, 30, код ЄДРОПУ 26424996).

11.09.2018 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

В акті перенесення меж земельної ділянки в натурі(на місцевості) ОСОБА_4 площею 0,0592 від 2015 року відсутній підпис користувача суміжної земельної ділянки ОСОБА_2.

У листі Лисянського селищного голови Короленка О.Ф. від 14.03.2016 № 271 на заяву ОСОБА_4 щодо розгляду комісією Лисянської селищної ради спірного питання приватизації земельної ділянки та непогодження меж сусідкою ОСОБА_2, який знаходиться у матеріалах цивільної справи № 700/768/16-ц, зазначено що контури земельних ділянок в натурі(на місцевості) не відповідають розмірам вказаним в технічній документації на будинки виготовленій БТІ, тобто накладаються один на інший, що і призвело до виникнення спірного питання.

Протокольним рішенням постійної комісії Лисянської селищної ради з питань землекористування, природокористування, екології та надзвичайних ситуацій від 26.05.2016 (протокол № 4 ч.2) стосовно заяви ОСОБА_4 рекомендовано розділити навпіл спірну земельну ділянку, а постійній комісії рекомендувати сесії затвердити документацію.

Протокольним рішенням постійної комісії Лисянської селищної ради з питань землекористування, природокористування, екології та надзвичайних ситуацій від 31.05.2016 (протокол № 5 п. 45) стосовно заяви ОСОБА_4 рекомендовано звернутись до суду про узгодження меж.

Згідно проекту рішення Лисянської селищної ради № 8-3/VII від 02.06.2016 року п. 6 викладено в редакції - відмовити ОСОБА_4 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1) 02.01 - площею 0,0592 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) адресою: АДРЕСА_2 дня передачі в приватну власність із земель комунальної власності Лисянської селищної ради. Рекомендувати ОСОБА_4 звернутись до суду для вирішення спірного питання.

Пунктом 6 рішення Лисянської селищної ради № 8-3/VII від 02.06.2016 року затверджено гр. ОСОБА_4 розроблений Лисянським районним виробничим відділом Черкаської регіональної філії ДП "Центр ДЗК" проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1) 02.01 - площею 0,0592 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) адресою: АДРЕСА_2 дня передачі в приватну власність із земель комунальної власності Лисянської селищної ради, згідно ст. 12, 38, 39, 40, 81, 89, 116, 118, 121, 125, 126 ЗКУ".

09.06.2016 гр. ОСОБА_4 звернулась із заявою до відповідача 2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень земельної ділянки, яка знаходиться Черкаська область, Лисянський район, АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_1. До заяви додано, квитанцію про сплату адміністративного збору, ксерокопія паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера заявниці, витяг із рішення Лисянської селищної ради № 8-3/VII від 02.06.2016 року п.6, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, кадастровий план земельної ділянки.

17.06.2016 державним реєстратором Озюменко О.В. прийняте Рішення № 30107016 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 за ОСОБА_4.

Вважаючи зазначені рішення відповідачів протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, за своїм внутрішнім переконанням, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997, № 280/97-ВР спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

Статтею 12 ЗК України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить:

а) розпорядження землями територіальних громад;

б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу;

в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу;

г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу;

ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст;

д) організація землеустрою;

е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів;

є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства;

ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства;

з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу;

и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом;

і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок;

ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст;

й) вирішення земельних спорів.

Відповідно до ст. ст. 38-40 ЗК України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування. Використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм. Громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами.

Частиною 1 ст. 78 Земельного кодексу України (далі - ЗК України). Право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Пунктом а ст. 80 ЗК України суб'єктами права власності на землю є громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності.

Частино 1 ст. 81 ЗК України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі:

а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами;

б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності;

в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування;

г) прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Пунктом а) ч. 3 ст. 116 ЗК України визначено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян.

Відповідно до ч. 8 ст. 118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 121 ЗК України визначено, що Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах:

а) для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району;

б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара;

в) для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара;

г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара;

ґ) для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара;

д) для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.

Відповідно до ч. 4 ст. 123 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 1861 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 186' ЗК України визначено, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до ч. 2 ст. 186' ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об'єкт будівництва або планується розташування такого об'єкта (крім проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи), подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи про наявність невирішеного спору щодо межі земельної ділянки між позивачем та третьою особою, а також рішення постійної комісії Лисянської селищної ради з питань землекористування, природокористування, екології та надзвичайних ситуацій від 31.05.2016, яким рекомендовано гр. ОСОБА_4 звернутись до суду про узгодження меж.

Також, на засідання сесії Лисянської селищної ради № 8-3/VII подано проект рішення п. 6 якого викладено в редакції - відмовити ОСОБА_4 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1) 02.01 - площею 0,0592 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) адресою: АДРЕСА_2 дня передачі в приватну власність із земель комунальної власності Лисянської селищної ради. Рекомендувати ОСОБА_4 звернутись до суду для вирішення спірного питання.

Крім того, суд звернув увагу на те, що відповідач 1 позов визнав повністю та просив його задовольнити.

За вказаних обставин, суд вважає, що п. 6 рішення Лисянської селищної ради № 8-3/VII від 02.06.2016 року прийнятий без погодження спеціально створеного органу - постійної комісії Лисянської селищної ради, в порушення вимог земельного законодавства, є протиправним і підлягає до скасування.

Відповідно до ст. ст. 125-126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV (далі- Закон № 1952-IV) визначено, що державній реєстрації прав підлягають: 1) право власності; 2) речові права, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; іпотека; право довірчої власності; інші речові права відповідно до закону; 3) право власності на об'єкт незавершеного будівництва; 4) заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону № 1952-IV у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Пунктами 1, 2 ч.3 ст. 10 Закону № 1952-IV визначено, що державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 18 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви. Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Пунктом 45 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМ України 25.12.2015 № 1127(чинним на час вчинення реєстраційної дії) для державної реєстрації права власності на сформовану земельну ділянку в порядку відведення земельної ділянки із земель державної та комунальної власності подається рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про затвердження документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або про затвердження документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки (в разі підготовки лотів до проведення земельних торгів).

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Рішення № 30107016 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 за ОСОБА_4 приймалось відповідачем 2 відповідно до вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Проте, п. 6 рішення Лисянської селищної ради № 8-3/VII від 02.06.2016, на підставі якого проведена державна реєстрація прав на нерухоме майно та їх обтяжень, є протиправним, а тому суд вважає за необхідне скасувати що Рішення № 30107016 від 17.06.2016 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 за ОСОБА_4.

З урахуванням наведеного, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч 1 ст. 139 КАСУ при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 6, 9, 14, 77, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати пункт 6 рішення Лисянської селищної ради № 8-3/VII від 02.06.2016 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Лисянської районної державної адміністрації Озюменко Олександри Вікторівни від 17.06.2016 №30107016 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Лисянської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 704 грн. (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Лисянської селищної ради на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 704 грн. (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.Г. Паламар

Повний текст рішення виготовлено 05.10.2018.