Справа № 1840/3399/18
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2018-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2018 р. Справа №1840/3399/18

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Глазька С.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області, третя особа - ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області, третя особа - ОСОБА_2, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області щодо невжиття заходів до припинення порушень ОСОБА_2 вимог ст.ст. 1, 34, 37 Закону України "Про ветеринарну медицину", пункту 3 розділу 1, пункту 5 розділу II Інструкції з профілактики та боротьби з африканською чумою свиней, затвердженої наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 07.03.2017 №111, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 березня 2017 року №432/30300, при утриманні поголів'я ВРХ та свиней в корівнику за адресою: АДРЕСА_1;

- зобов'язати Головне управління Держпродспоживслужби в Сумській області вжити заходів до усунення ОСОБА_2 вимог ст.ст. 1, 34, 37 Закону України "Про ветеринарну медицину", пункту 3 розділу 1, пункту 5 розділу II Інструкції з профілактики та боротьби з африканською чумою свиней, затвердженої наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 07.03.2017 №111, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 березня 2017 року №432/30300 при утриманні поголів'я ВРХ та свиней в корівнику за адресою: АДРЕСА_1.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 05.06.2018 він звернувся із заявою до Головного Управління Держпродспоживслужби в Сумській області в якій просив провести перевірку дотримання гр. ОСОБА_2 наведених вимог чинного законодавства України при утриманні поголів'я ВРХ та свиней в корівнику за адресою: АДРЕСА_1 та вжити відповідних заходів до припинення порушень. У відповідь на вказане звернення, позивач отримав лист від Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області № 02.03-34/6822 "Щодо розгляду звернення" від 03.07.2018, у якому зазначено, що станом на 19.06.2018 гр. ОСОБА_2 утримує 21 - гол. ВРХ, 17 - свиней, 1 - коня, 2 - овець, 6 - курей та зазначено, що власником господарства не забезпечено відповідні ветеринарно-санітарні вимоги. Однак, відповідач посилаючись на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07.12.2017, у справі № 685/2844/17, залишеним в силі постановою Апеляційного суду Сумської області від 12.04.2018 у справі №585/2844/17, яким відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про заборону вчинити дії, Головне управління Держпродспоживслужби в Сумській області не може зобов'язати гр. ОСОБА_2 у найкоротший термін реалізувати поголів'я без рішення суду.

Позивач вважає вказану бездіяльність протиправною, оскільки відповідач фактично встановивши порушення, не вжив жодних заходів для усунення порушень.

Ухвалою суду від 11.09.2018 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

28.09.2018 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області, в якому останній заперечував проти задоволення позовних вимог з мотивів їх необґрунтованості, оскільки ОСОБА_2 не є суб'єктом господарювання та на неї не поширюються вимоги Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

29.09.2018 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від третьої особи - ОСОБА_2, в якому остання заперечувала проти задоволення позовних вимог з мотивів їх необґрунтованості, оскільки позивачем не надано доказів порушення його прав та інтересів.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач є власником домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2

ОСОБА_2 є власником нежитлової будівлі (корівника) за адресою: АДРЕСА_1

01.08.2017 позивач звернувся до Роменського міськрайонного суду Сумської області з позовом до ОСОБА_2, свої вимоги мотивував тим, що йому на праві власності належить домоволодіння, яке розташоване в с. Герасимівка по 1-му пров. Герасимівська, 3-А. На суміжній земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться належний ОСОБА_2 корівник, у якому остання займається відгодівлею великої рогатої худоби та розведенням свиней. При перевірці його скарги на адресу Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області, останнім було встановлено, що ОСОБА_2 не створила належного рівня біобезпеки і на час провадження перевірки не має можливості реконструювати приміщення відповідно ветеринарно-санітарних вимог, а тому їй запропоновано в найкоротші терміни реалізувати поголів'я свиней.

Однак, ОСОБА_2 приміщення відповідно до ветеринарно-санітарних вимог не привела, поголів'я свиней не реалізувала. Позивач вважав, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_2 порушується його право на безпечне для життя і здоров'я довкілля, ветеринарно-санітарне та епізоотичне благополуччя, захист життя і здоров'я від ризиків, пов'язаних з хворобами тварин. Тому просив заборонити ОСОБА_2 вирощувати свиней в нежитловій будівлі (корівнику), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07 грудня 2017 року в задоволенні позову було відмовлено за його безпідставністю.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Постановою Апеляційного суду Сумської області від 12.04.2018, апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07 грудня 2017 року залишено без змін.

05.06.2018 позивач надіслав на адресу відповідача звернення, у якому просив провести перевірку дотримання гр. ОСОБА_2 наведених вище вимог чинного законодавства України при утриманні поголів'я ВРХ та свиней в корівнику за адресою: АДРЕСА_1 та вжити відповідних заходів до припинення порушень.

Своє звернення обґрунтовував тим, що порушення ОСОБА_2 ветеринарно-санітарних вимог, встановлених ст.ст.1, 34, 37 Закону України "Про ветеринарну медицину", пункту 3 розділу 1, пункту 5 розділу II Інструкції з профілактики та боротьби з африканською чумою свиней, затвердженої наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 07.03.2017 №111, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 березня 2017 року за №432/30300 та не створення ОСОБА_2 належного рівня біобезпеки при вирощуванні свиней, може привести до спалаху АЧС або занесення на територію господарства інших збудників інфекційних захворювань свиней, в наслідок чого порушується його право, гарантоване ст. 50 Конституції України та ст.ст. 270, 293 Цивільного кодексу України, ст. 1 Закону України "Про ветеринарну медицину" на безпечне для життя і здоров'я довкілля, ветеринарно-санітарне та епізоотичне благополуччя, захист життя і здоров'я від ризиків, пов'язаних з хворобами тварин.

У відповідь на вказане звернення позивача, відповідач надіслав лист від 03.07.2018р. № 02.03-34/6822 «Щодо розгляду звернення», у якому зазначив, що за зверненням позивача було проведено обстеження тваринницького приміщення (корівник), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Даний об'єкт має статус особистого селянського господарства. Зареєстрована як оператор ринку r - UA - 18-13-234, вид діяльності первинне виробництво, продаж харчових продуктів. Станом на 19.06.2018 громадянка ОСОБА_2 утримує 21 - гол. ВРХ, 17 - свиней, 1 - коня. 2 - овець, 6 - курей. Від стіни нежитлової будівлі, де утримується ВРХ до огорожі земельної ділянки, яка належить ОСОБА_1 відстань становить 21 м., від стіни корівника де утримуються свині, до огорожі земельної ділянки ОСОБА_1 відстань становить 29 м. Поголів'я обстежене та щеплене згідно плану протиепізоотичних заходів на 2018 рік.

Відповідач у вказаному листі зазначив, що при веденні господарської діяльності не забезпечений закритий режим роботи, територія не огороджена, є можливість проникнення диких, домашніх тварин та сторонніх осіб. При в'їзді на територію та вході в приміщення відсутні дезбар'єр та дезкилимки. Відсутні миючі, дезинфікуючі засоби, спецодяг, пральна машинка. Корми для годівлі свиней не піддаються термічній обробці. В приміщенні не проводиться профілактична дезинфекція, дератизація. Гній та стічні води концентруються на території біля приміщення на відстані 40-50 м. Власником господарства не забезпечено відповідні ветеринарно-санітарні вимоги.

Також у вказаній відповіді відповідач посилався на вищевказане рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07 грудня 2017 року, а саме зазначив, що судом звернуто увагу на те, що Законом України «Про особисте селянське господарство» не передбачено обмеження щодо допустимої кількості утримання домашньої худоби.

У зв'язку з викладеним, відповідач повідомив позивача, що відповідач не може зобов'язати гр. ОСОБА_2 у найкоротші терміни реалізувати поголів'я без рішення суду.

Суд, частково задовольняючи позовні вимоги, свою позицію обґрунтовує наступним.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно «Положення про Головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в області, в місті Києві», яке затверджене Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України, 12 квітня 2017 року №209, завданням Головного управління є реалізація повноважень Держпродспоживслужби на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Головне управління відповідно до покладених на нього завдань забезпечує реалізацію державної політики, окрім іншого, у галузі ветеринарної медицини та безпечності харчових продуктів, забезпечує здійснення державного ветеринарно-санітарного нагляду (контролю), державного контролю за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров'я та благополуччя тварин, за охороною території України від занесення збудників особливо небезпечних хвороб, включених до списку Міжнародного епізоотичного бюро (далі - МЕБ), з територій інших держав або карантинних зон.

Головне управління має право:

- здійснювати заходи державного нагляду (контролю) відповідно до закону;

- вимагати відповідно до закону від суб'єктів господарювання усунення виявлених порушень;

- вживати у межах повноважень, передбачених законом, заходів щодо усунення порушень вимог закону і притягнення винних у таких порушеннях осіб до відповідальності згідно із законом.

Відповідно до ст. 2, 4, 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», дія цього Закону поширюється на відносини, пов'язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Підставами для здійснення позапланових заходів є звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров'ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

Згідно ст.1 Закону України «Про особисте селянське господарство», особисте селянське господарство - це господарська діяльність, яка проводиться без створення юридичної особи фізичною особою індивідуально або особами, які перебувають у сімейних чи родинних відносинах і спільно проживають, з метою задоволення особистих потреб шляхом виробництва, переробки і споживання сільськогосподарської продукції, реалізації її надлишків та надання послуг з використанням майна особистого селянського господарства, у тому числі й у сфері сільського зеленого туризму.

З вищевказаних норм вбачається, що позивач звертаючись до відповідача із заявою від 05.06.2018 просив провести перевірку дотримання ОСОБА_2 вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на відповідача та вжити відповідних заходів до припинення порушень.

Суд зазначає, що ОСОБА_2 у спірних правовідносинах є суб'єктом господарської діяльності відповідно до ст. 1 Закону України «Про особисте селянське господарство», оскільки займається особистим селянським господарством, що підтверджується рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07 грудня 2017 року, справа №585/2844/17, окрім того, відповідач у відповіді на заяву позивача зазначив, що тваринницьке приміщення за адресою: с. Герасимівка, 1-й провулок Герасимівський, 7, яке належить ОСОБА_2 - має статус особистого селянського господарства.

Отримавши вищезазначену заяву позивача, відповідач не проводив перевірку, а провів обстеження вищевказаного приміщення, за наслідками якого, посадові особи відповідача констатували ряд порушень норм чинного законодавства у сфері дотримання ветеринарно-санітарних вимог.

Встановивши вказані порушення, відповідач не вчинив жодних дії та не прийняв жодного рішення у спосіб та порядок визначений Положенням про Головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в області, в місті Києві, яке затверджене Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України, 12 квітня 2017 року №209 та Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Посилання відповідача у вищевказаній відповіді на неможливість зобов'язати ОСОБА_2 у найкоротші терміни реалізувати поголів'я без рішення суду з посиланням на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07 грудня 2017 року, у справі №585/2844/17, є безпідставним, оскільки предметом розгляду вказаної справи не було реалізація владних управлінських функцій відповідача, наданих йому з метою контролю дотримання ветеринарно-санітарних вимог.

У зв'язку з викладеним, із врахуванням норм ст. 9 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, оскільки це необхідно для ефективного захисту прав позивача та зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 05.06.2018 (а.с.15-16), з урахуванням вищезазначеної правової оцінки, наданої судом у даному судовому рішенні.

У зв'язку з викладеним, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно ст. 139 КАС України судові витрати в тому числі і судовий збір підлягають відшкодуванню в разі задоволення позову, або пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області витрати у вигляді судового збору в розмірі 352,40 грн.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (АДРЕСА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області (вул. Гамалія, 25, м. Суми, Сумська область, 40021, ), третя особа - ОСОБА_2 (АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_2) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області щодо невжиття заходів до припинення порушень за заявою ОСОБА_1 від 05.06.2018.

Зобов'язати Головне управління Держпродспоживслужби в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.06.2018, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному судовому рішенні.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області (вул. Гамалія, 25, м. Суми, Сумська область, 40021, ) судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Глазько