Справа № 1940/1255/18
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2018-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1940/1255/18

01 листопада 2018 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мандзія О.П.

за участю:

секретаря судового засідання Канюка Н.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Кременецької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1.) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Кременецької міської ради (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення №2318 від 18.05.2018 Кременецької міської ради сьомого скликання тридцять восьмої сесії про скасування підпункту 1.1. пункту 1. рішення виконавчого комітету Кременецької міської ради №1069 від 27.04.2018 про надання дозволу на здійснення торгівлі ФОП ОСОБА_1 в центральній частині міста по АДРЕСА_1, на земельній ділянці площею 8 кв.м. для здійснення торгівлі з 09.05.2018 по 20.09.2018.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням виконавчого комітету Кременецької міської ради №1069 від 27.04.2018 позивачу надано дозвіл на здійснення виносної торгівлі і центральній частині міста по АДРЕСА_1, на земельній ділянці площею 8 кв.м. для здійснення торгівлі з 09.05.2018 по 20.09.2018. На рахунок відповідача 07.05.2018 позивачем сплачено кошти в сумі 9188,00 грн., як оплату за виносну торгівлю за весь період на який надано дозвіл. Проте, 18.05.2018 за результатами розгляду депутатського звернення депутата Кременецької міської ради сьомого скликання ОСОБА_3 рішенням №2318 від 18.05.2018 Кременецької міської ради сьомого скликання тридцять восьмої сесії скасовано вищезазначене рішення в частині надання дозволу на здійснення виносної торгівлі ФОП ОСОБА_1 Позивач вважає спірне рішення незаконним, прийняте з перевищенням наданих органу місцевого самоврядування повноважень та таким що підлягає скасуванню, що, власне, і зумовило звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 10.07.2018 залишено без руху позовну заяву та надано строк для усунення недоліків. У вказаний строк позивач усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Ухвалою суду від 08.08.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі на 06.09.2018.

Ухвалою суду від 06.09.2018 відкладено підготовче засідання на 27.09.2018 .

Ухвалою суду від 27.09.2018, постановленою в судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати, згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), відкладено підготовче засідання на 18.10.2018.

Підготовче засідання, призначене на 18.10.2018, не проводилося у зв'язку із перебуванням головуючого суді ОСОБА_4 у основній щорічній відпустці згідно наказу Тернопільського окружного адміністративного суду від 09.10.2018 №63-В/г (а.с.34).

Від представника відповідача 01.11.2018 року на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника Кременецької міської ради, письмового відзиву на позов не надіслав. Повідомив, що спірне рішення на засіданнях постійних депутатських комісій Кременецької міської ради не розглядалось та проект рішення відповідальними спеціалістами не готувався. Депутатом Кременецької міської ради сьомого скликання ОСОБА_3 була винесена пропозиція про внесення змін в порядок денний сесії щодо включення питання про скасування підпункту 1.1. пункту 1. рішення виконавчого комітету Кременецької міської ради №1069 від 27.04.2018 про надання дозволу на здійснення торгівлі ФОП ОСОБА_1 Депутатами було включено питання в порядок денний та прийнято рішення про скасування спірного рішення в частині надання дозволу на здійснення виносної торгівлі позивачу (а.с.39).

В силу приписів ч.7 ст.181 КАС України та заяви позивача, розгляд справи по суті розпочато у той самий день 01.11.2018 року після закінчення підготовчого судового засідання.

У судовому засіданні, позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд задовольнити позов повністю, однак не стягувати судовий збір з Кременецької міської ради.

Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, оцінивши представлені у справі докази у їх сукупності, на підставі чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних міркувань.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 14.04.1998 зареєстрований як фізична особа-підприємець, правовий статус якого підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи підприємця серії НОМЕР_2 (а.с.8).

Рішенням виконавчого комітету Кременецької міської ради №1069 від 27.04.2018 "Про розгляд заяв щодо дозволу на здійснення виносної торгівлі в місті Кременець" надано дозвіл на здійснення виносної торгівлі, за умови представлення документів на право здійснення такої торгівлі, зокрема, згідно підпункту 1.1. пункту 1. ФОП ОСОБА_1 в центральній частині міста по АДРЕСА_1, на земельній ділянці площею 8 кв.м. для здійснення торгівлі з 09.05.2018 по 20.09.2018 (а.с.12).

ФОП ОСОБА_1 07.05.2018 на рахунок відповідача сплачено кошти в сумі 9188,00 грн. згідно квитанції №9, як оплату за виносну торгівлю за весь період на який надано дозвіл (а.с.10).

Згідно депутатського звернення від 17.05.2018 №02 депутат Кременецької міської ради сьомого скликання ОСОБА_3 просила винести на розгляд сесії сьомого скликання Кременецької міської ради питання про скасування підпункту 1.1. пункту 1. рішення виконавчого комітету Кременецької міської ради №1069 від 27.04.2018 про надання дозволу на здійснення торгівлі ФОП ОСОБА_1 в центральній частині міста по АДРЕСА_1, на земельній ділянці площею 8 кв.м. для здійснення торгівлі з 09.05.2018 по 20.09.2018, з підстав встановлення на центральній площі міста не лотка для виносної торгівлі, а тимчасової споруди, яка під'єднана до електромережі (а.с.41).

Рішенням Кременецької міської ради сьомого скликання тридцять восьмої сесії №2318 від 18.05.2018 "Про розгляд депутатського звернення ОСОБА_3." скасовано підпункт 1.1. пункту 1. рішення виконавчого комітету Кременецької міської ради №1069 від 27.04.2018 про надання дозволу на здійснення торгівлі ФОП ОСОБА_1 в центральній частині міста по АДРЕСА_1, на земельній ділянці площею 8 кв.м. для здійснення торгівлі з 09.05.2018 по 20.09.2018 (а.с.11).

Позивач не погоджуються з таким рішенням органу місцевого самоврядування, у зв'язку з чим звернувся до суду з вказаним позовом.

Оцінюючи правомірність рішення, дій чи бездіяльності відповідача як суб'єкта владних повноважень, суд керувався критеріями, закріпленими у ч.2 ст.2 КАС України, що відображають принципи адміністративної процедури, якої повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владні суб'єкти.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При вирішенні справи, суд враховує наступні норми діючого законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території (ч.1 ст.144 Конституції України).

Згідно ч.3 ст.140 Конституції України місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування відповідно до Конституції України визначає Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст (ч.2 ст.2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

У відповідності до ч.1 ст.11 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Статтею 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно п.44 ч.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема, організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Згідно ч.6 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

При цьому, ч.9 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що рішення виконавчого комітету ради з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою.

Частиною 10 ст.59 цього ж Закону передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Тобто за органами місцевого самоврядування законодавець закріпив право на зміну та скасування власних рішень. Таке право випливає із конституційного повноваження органів місцевого самоврядування самостійно вирішувати питання місцевого значення шляхом прийняття рішень, що є обов'язковими до виконання на відповідній території, оскільки вони є суб'єктами правотворчості, яка передбачає право формування приписів, їх зміну, доповнення чи скасування.

Як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 16.04.2009 №7-рп/2009, закріплені у ст.144 Конституції України і ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" норми про акти органів місцевого самоврядування, крім юридичної форми реалізації завдань і функцій, визначають порядок прийняття і перевірки рішень органів місцевого самоврядування. В Законі встановлено, що ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України та законами України до їх відання, і що рішення відповідної ради може бути внесене на повторний розгляд цієї ж ради (стаття 25, частина четверта статті 59). У Законі передбачено, що рішення виконавчого комітету ради з питань, які належать до компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою, і що раді належить право скасовувати акти виконавчих органів ради, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням відповідної ради, прийнятим у межах її повноважень (частина дев'ята статті 59, пункт 15 частини першої статті 26).

Системний аналіз наведених положень Конституції і законів України дає підстави вважати, що за органами місцевого самоврядування законодавцем закріплюється право на зміну та скасування власних рішень. Таке право випливає із конституційного повноваження органів місцевого самоврядування самостійно вирішувати питання місцевого значення шляхом прийняття рішень, що є обов'язковими до виконання на відповідній території, оскільки вони є суб'єктами правотворчості, яка передбачає право формування приписів, їх зміну, доповнення чи скасування. Це узгоджується із правовою позицією Конституційного Суду України, викладеною у Рішенні від 3 жовтня 1997 року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не визначено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше (абзац п'ятий пункту 3 мотивувальної частини вказаного Рішення).

Отже, Конституційний Суд України дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування мають право приймати рішення, вносити до них зміни та скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, керуючись у своїй діяльності ними та актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Водночас у ст.3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Цей принцип знайшов своє відображення у ч.1 ст.74 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", згідно з якою органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами.

Окрім цього, в рішенні від 16.04.2009 №7-рп/2009 Конституційний Суд України вказав, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є гарантією стабільності суспільних відносин між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Отже, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Як встановлено судом, рішенням виконавчого комітету Кременецької міської ради №1069 від 27.04.2018 надано дозвіл на здійснення виносної торгівлі, за умови представлення документів на право здійснення такої торгівлі, зокрема, згідно підпункту 1.1. пункту 1. ФОП ОСОБА_1 в центральній частині міста по АДРЕСА_1, на земельній ділянці площею 8 кв.м. для здійснення торгівлі з 09.05.2018 по 20.09.2018 (а.с.12).

Спірним рішенням Кременецької міської ради сьомого скликання тридцять восьмої сесії №2318 від 18.05.2018 скасовано підпункт 1.1. пункту 1. рішення виконавчого комітету Кременецької міської ради №1069 від 27.04.2018 (а.с.11).

Позбавлення ФОП ОСОБА_1 дозволу на здійснення виносної торгівлі створило перешкоди в здійсненні господарської діяльності підприємця, зумовило припинення здіснення торгівлі по АДРЕСА_1, м. Кременець на земельній ділянці площею 8 кв.м. та призвело до безпідставної сплати коштів в сумі 9188,00 грн. згідно квитанції №9, як оплату за виносну торгівлю за весь період на який надано дозвіл (а.с.10).

Слід звернути увагу, що зі змісту оскаржуваного рішення вбачається відсутність будь-якого обґрунтування підстав для скасування підпункт 1.1. пункту 1. рішення виконавчого комітету Кременецької міської ради №1069 від 27.04.2018.

Водночас, при вирішенні питання щодо прийняття органом місцевого самоврядування спірного рішення, позивач не був присутнім, що унеможливило надання пояснень та доказів та свідчить про неврахування відповідачем усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Суд також вважає за необхідне наголосити, що оскаржуване рішення прийнято за результатами розгляд депутатського звернення від 17.05.2018 №02 депутата Кременецької міської ради сьомого скликання ОСОБА_3, що просила винести на розгляд сесії сьомого скликання Кременецької міської ради питання про скасування підпункту 1.1. пункту 1. рішення виконавчого комітету Кременецької міської ради №1069 від 27.04.2018 про надання дозволу на здійснення торгівлі ФОП ОСОБА_1 в центральній частині міста по АДРЕСА_1, на земельній ділянці площею 8 кв.м. для здійснення торгівлі з 09.05.2018 по 20.09.2018, з підстав встановлення на центральній площі міста не лотка для виносної торгівлі, а тимчасової споруди, яка під'єднана до електромережі (а.с.41).

Як передбачено ст.5 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" управління у сфері благоустрою населених пунктів здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та інші органи влади в межах їх повноважень.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.16 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" на об'єктах благоустрою забороняється самовільно встановлювати об'єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази встановлення будь-яких тимчасових споруд позивачем.

Фактично відповідачем прийнято оскаржене рішення без жодної перевірки депутатського звернення, на підставі якого воно прийнято, та без жодного повідомлення ФОП ОСОБА_1 про можливість прийняття такого рішення та без надання права на участь у процесі прийняття рішення.

Таким чином суд дійшов висновку, що рішення №2318 від 18.05.2018 Кременецької міської ради прийнято з використанням повноважень не з метою, якою це повноваження надано, необгрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів ФОП ОСОБА_1 і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, без урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення. Вказане обумовлює невідповідність оскарженого рішення вимогам ч.2 ст.2 КАС України та необхідність його скасування.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ухвалі про відкриття провадження у справі від 08.08.2018 відповідачеві надано 15-денний строк, з дня вручення вказаної ухвали, для подання відзиву на позовну заяву.

Разом з тим, відповідачем не подано письмовий відзив та необхідні докази для спростування доводів позивача ні на виконання вимог вказаної ухвали в строк встановлений судом, ні в подальшому в ході розгляду справи.

Таким чином, суд за наслідками судового розгляду констатує, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, які спростовують доводи позивача, і не довів правомірності оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч.4 ст.159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Враховуючи неявку відповідача у судові засідання та неподання відзиву на позов без поважних причин, суд розцінює зазначене як визнання позову.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнання протиправним та скасування рішення №2318 від 18.05.2018 Кременецької міської ради (місцезнаходження: 47003, Тернопільська область, місто Кременець, вулиця Шевченка, будинок 67, ідентифікаційний ) сьомого скликання тридцять восьмої сесії про скасування підпункту 1.1. пункту 1 рішення виконавчого комітету Кременецької міської ради №069 від 27.04.2018 про надання дозволу на здійснення торгівлі фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (місце проживання: 47454, Тернопільська область, Лановецький район, село Плиска, РНОКПП НОМЕР_1) в центральній частині міста по АДРЕСА_1, на земельній ділянці площею 8 кв.м. для здійснення торгівлі з 09.05.2018 по 20.09.2018.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 листопада 2018 року.

Головуючий суддя Мандзій О.П.

копія вірна

Суддя Мандзій О.П.