Справа № 804/5257/17
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2018-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 р. м. ХарківСправа № 804/5257/17
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Бегунца А.О.

суддів: Рєзнікової С.С. , Старостіна В.В.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Громадської організації "Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація" в інтересах ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.03.2018, суддя Рябчук Олена Сергіївна, вул. Академіка Янгеля, 4, м. Дніпро, 49089, повний текст складено 15.03.18 по справі № 804/5257/17

за позовом Громадської організації "Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація" в інтересах ОСОБА_1

до Голови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду Коршуна Анатолія Олександровича

про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

16 серпня 2017 року позивач, Громадська організація «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах ОСОБА_1, звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до голови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду Коршуна Анатолія Олександровича (далі - відповідач), в якому, з урахуванням уточнень, просив суд: визнати протиправними дії голови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду Коршуна А.О., які виразилися у безпідставному рішенні залишити без розгляду скаргу ОСОБА_1 від 13.03.2017 р., зареєстровану за вхідним № 9333, бо це не передбачено жодною статтею Закону України «Про звернення громадян» такого права суб'єкта владних повноважень Коршуна А.О. як посадової особи органу державної влади; визнати дії голови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду Коршуна А.О. щодо не зазначення роз'яснення у листі від 17.03.2017 р. № 01/791/17 на скаргу № 9333 від 13.03.2017 р. ОСОБА_1 порядку оскарження прийнятого суб'єктом владних повноважень рішення неправомірними; визнати порушення головою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду Коршуном А.О. щодо ОСОБА_1 ч. 1 ст. 10 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 р.; зобов'язати суб'єкта владних повноважень голову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду Коршуна А.О. розглянути скаргу ОСОБА_1 від 13.03.2017 р. за вхідним № 9333, розглянути і надати письмову, обґрунтовану відповідь по суті на скаргу в обсягах, визначених Законом України «Про звернення громадян» на адресу: вул. Передова, 617, м. Дніпро, 49082; допустити до негайного виконання рішення суду в частині зобов'язання суб'єкта владних повноважень голову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду Коршуна А.О. розглянути скаргу ОСОБА_1 від 13.03.2017 р. за вхідним № 9333 відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 263 та ч. 1 п. 7 ст. 371 КАС.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 13.03.2017 ОСОБА_1 була подана голові Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду Коршуну А.О. скарга щодо порушення законності працівниками апарату Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду. Вважає, що дана скарга відповідає всім вимогам Закону України «Про звернення громадян», проте безпідставно залишена без розгляду. Відповідачем не здійснено об'єктивної та всебічної перевірки звернення позивача та не надано відповіді на скаргу.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 березня 2018 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач надав клопотання про розгляд справи без його участі.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції сторони не з'явились, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили, у зв'язку з чим відповідно до ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) колегія суддів вважає за можливим розглянути справу по суті.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 13.03.2017 ОСОБА_1 звернувся до голови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду Коршуна Анатолія Олександровича зі скаргою на незаконні дії працівника апарату Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, яка зареєстрована за № 9333.

Листом № 01/791/17 від 17.03.2017 р. голова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду Коршун А.О. повідомив ОСОБА_1 про те, що звернення № 9333 від 13.03.2017 р. залишено без розгляду на підставі ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погодившись з вказаними діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що скарга дійсно містить нецензурні вислови, які свідчать про неповагу до суду, тому відповідачем правомірно застосовано до звернення позивача положення ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 року №393/96-ВР (далі - Закон №393/96-ВР) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Скарга - це звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.

Відповідно до ст. 15 вказаного Закону України органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до ст. 16 Закону №393/96-ВР скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об'єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Відповідно до ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) звернення особи, яка бере участь у справі, не підлягає розгляду та не потребує відповіді, якщо у ньому не зазначено місце проживання чи місцезнаходження (для юридичних осіб) або не підписано автором (авторами), а також якщо неможливо встановити його авторство, або таке, що містить вислови, що свідчать про неповагу до суду.

Так, ОСОБА_1 подано голові Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду Коршуну О.В. скаргу № 9333 від 13.03.2017 р.

Зі скарги вбачається, що ОСОБА_1, який є стороною по справі № 804/6858/16, що перебувала в провадженні Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, надіслано копію ухвали суду, яка надрукована не відповідним розміром шрифту. В скарзі ОСОБА_1 вимагає виготовити та надіслати на його адресу копію ухвали суду, оформлену відповідно до вимог законодавства, притягнути до відповідальності секретаря судового засідання, вжити заходів щодо працівників апарату суду, які порушують законодавство та повідомити скаржника про прийняте рішення.

Вказана скарга залишена без розгляду на підставі ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) як така, що містить вислови, які свідчать про неповагу до суду.

З аналізу скарги вбачається, що скарга дійсно містить нецензурні вислови, які свідчать про неповагу до суду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що, відповідачем правомірно застосовано до звернення позивача положення ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин).

Щодо решти доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає, що, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи позивача, наведені в позовній заяві, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі "Руїз Торія проти Іспанії", параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні "Петриченко проти України" (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Отже, інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв'язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 березня 2018 року без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, 245, 246, 250, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Громадської організації "Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація" в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.03.2018 по справі № 804/5257/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя (підпис)А.О. Бегунц
Судді(підпис) (підпис) С.С. Резнікова В.В. Старостін
Повний текст постанови складено 09.11.2018.