Справа № 805/4739/18-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року справа № 805/4739/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Арабей Т.Г., Міронової Г.М., секретар судового засідання - Токарева А.Г.,

за участю: позивача - не з'явився,

представника відповідача - Філоник В.В., довіреність № 01-14/5950 від 07.08.2018 року,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Краматорської місткої ради на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 липня 2018 року у справі № 805/4739/18-а (головуючий І інстанції Циганенко А.В., повний текст складено 25 липня 2018 року у м. Слов'янську Донецької області) за позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської місткої ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - позивач, заявник) 19 червня 2018 року звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради (далі - відповідач, управління) про визнання протиправною відмови нарахувати та виплатити допомогу при народженні дитини, визнання незаконним та скасування рішення про відмову в призначені допомоги при народженні дитини, зобов'язання призначити та здійснити виплату державної допомоги при народжені дитини за заявою від 30 травня 2018 року, встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов'язання подання у десятиденний строку з моменту набранням рішенням законної сили звіту про виконання рішення (а.с.3-6).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25 липня 2018 року позовні вимоги задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення про призначення допомоги сім'ям з дітьми, яким відмовлено в призначенні допомоги при народженні дитини, на підставі пункту 12 постанови Кабінету Міністрів України № 175 від 27 грудня 2001 року, прийняте 01 червня 2018 року Управлінням праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради. Зобов'язано відповідача призначити та здійснити виплату державної допомоги при народжені дитини за заявою № 1671 від 30 травня 2018 року (а.с. 46-48).

Відповідач не погодився з вказаними рішеннями суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій послався на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти нове про відмову позивачу у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що в управління відсутні підстави для призначення позивачу допомоги при народжені дитини, оскільки заява позивача до управління надійшла поза межами 12 календарних місяців після народження дитини (а.с.50-51).

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала доводи апеляційної скарги, наполягала на її задоволенні.

Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, обговорив доводи апеляційної скарги, встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_3, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області 12 квітня 2016 року, є матір'ю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилась у місті Горлівка Донецької області (а.с.12).

29 травня 2018 року ОСОБА_3 видана довідка № 69115 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.20).

29 травня 2018 року ОСОБА_4 видана довідка № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с. 21).

30 травня 2018 року позивач звернулась із заявою до відповідача про призначення допомоги при народженні дитини, допомоги до догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, допомоги на дітей одиноким матерям, яка була зареєстрована за № 1671 (а.с. 22, 23).

01 червня 2018 року відповідачем прийнято рішення про призначення допомоги сім'ям з дітьми, яким позивачу відмовлено в призначенні допомоги при народженні дитини на підставі пункту 12 постанови Кабінету Міністрів України № 175 від 27 грудня 2001 року (а.с. 26, 27).

01 червня 2018 року позивачу направлено повідомлення № 596 про відмову у наданні державної допомоги сім'ям з дітьми (а.с.26).

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Спірним питанням цієї справи є правомірність дій Управління щодо відмови у призначенні позивачу допомоги про народженні дитини.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

В статті 3 Конституції України закріплене визнання найвищою соціальною цінністю в України людини, її життя і здоров'я, честі і гідності, недоторканності і безпеки, відповідальність держави перед людиною за свою діяльність та головний обов'язок держави щодо утвердження і забезпечення прав і свобод людини.

Приписами статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.

В силу вимог частини 1 статті 13 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III (далі - Закон № 2402-III), з метою створення належних матеріальних умов для виховання дітей у сім'ях, держава надає батькам або особам, які їх замінюють, соціальну допомогу, передбачену Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року № 2811-XII (далі-Закон № 2811-XII) та іншими законами України. Зокрема, допомога при народженні дитини є видом державної допомоги сім'ям з дітьми, закріпленим у статті 3 Закону № 2811-XII.

Згідно статті 10 Закону № 2811-XII допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною.

Частиною 7 статті 11 Закону № 2811-XII визначено, що допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.

Відповідно до пункту 12 Постанови Кабінету Міністрів України № 1751 від 27 грудня 2001 року (із змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 59 від 04 лютого 2009 року) «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми», допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3, як мати малолітньої дитини ОСОБА_4, звернулася із заявою про призначення і виплату їй допомоги при народженні дитини до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради, надала повний перелік необхідних документів для призначення такої допомоги, проте звернення відбулося пізніше 12 місяців з дня народження дитини. Разом з тим, ця обставина не позбавляє позивача та її дитину права на отримання допомоги виходячи з наступного.

Позивачем заявлений позов фактично в інтересах дитини для її належного матеріального забезпечення, а відповідно до частини 7 статті 7 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пункту 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Таким чином, з урахуванням інтересів дитини та обставин, встановлених судом, позивач, у даному випадку, має право на звернення до органу соціального захисту населення за призначенням допомоги при народженні дитини та отримання цієї допомоги.

Крім того, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії їх здійснення та основні обов'язки повинні визначатися виключно законом, які приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Верховна Рада України може змінити закон лише виключно законом, а не шляхом прийняття підзаконного правового акта.

При цьому, суд не приймає доводів апелянта щодо пропущення позивачем вищезазначеного строку звернення за призначенням допомоги при народженні дитини, оскільки механізм призначення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, встановлений Порядком призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 червня 2016 року № 365, не повинен звужувати права громадян, які встановлені нормативно-правовими актами вищої юридичної сили.

Враховуючи встановлені по справі обставини, суд вважає, що оскаржувані рішення суду першої інстанції прийняти із дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 243, 244, 250, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Краматорської місткої ради на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 липня 2018 року у справі № 805/4739/18-а за позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської місткої ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 липня 2018 року у справі № 805/4739/18-а - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 14 листопада 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя І.В. Геращенко

Судді Т.Г. Арабей

Г.М. Міронова