Справа № 0340/1949/18
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2018-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2018 року ЛуцькСправа № 0340/1949/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Волдінера Ф. А.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради (далі - Департамент) про визнання протиправними дій щодо припинення виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, призначеної за заявою від 23 жовтня 2015 року №33916/16 на підставі пункту 7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №505 від 01 жовтня 2014 року; визнання протиправними дій щодо перерахунку отриманої щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за періоди з 25 квітня 2016 року по 24 жовтня 2016 року, з 19 жовтня 2016 року по 18 квітня 2017 року, з 25 квітня 2017 року по 24 жовтня 2017 року, з 30 жовтня 2017 року по 29 квітня 2018 року, з 27 квітня 2018 року по 30 червня 2018 року включно та виставлення переплати за вказані періоди; зобов'язання поновити виплату щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, призначеної за заявою від 27 квітня 2018 року, з моменту її припинення - 01 липня 2018 року по дату закінчення виплатного періоду, тобто по 26 жовтня 2018 року включно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа з 20 жовтня 2014 року та отримує щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. У липні 2018 року позивач отримала повідомлення Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про перерахунок розміру вказаної адресної допомоги із визначеним обсягом надміру виплачених коштів у сумі 10 509 грн 12 коп. за періоди з 24 квітня 2016 року по 18 квітня 2017 року, з 25 квітня 2017 року по 24 жовтня 2017 року, з 30 жовтня 2017 року по 30 червня 2018 року у зв'язку із наданням недостовірної інформації щодо працевлаштування. Позивач не погоджується із таким перерахунком, оскільки у заявах про призначення і продовження виплати щомісячної адресної допомоги вказувала достовірну актуальну інформацію щодо її працевлаштування, надавала працівникам Департаменту трудову книжку для підтвердження такої інформації. Із змісту пунктів 2, 3, 5, 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №505 (далі - Порядок №505), випливає, що грошова допомога на наступний строк не призначається лише тим особам, які не працевлаштувались у виплатному періоді та продовжують перебувати у статусі безробітного. Позивач стверджує, що у періоди, за які проведено перерахунок, вона працевлаштовувалась. Крім того, для припинення виплати щомісячної грошової допомоги відповідач зобов'язаний прийняти рішення у формі протоколу, однак такого рішення не приймав, що є порушенням пунктів 5.1, 5.2, 5.4 Інструкції щодо порядку оформлення в ведення особових справ отримувачів усіх видів соціальної допомоги, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України №345 від 19 вересня 2006 року.

Керуючись наведеним, позивач просить задовольнити заявлені позовні вимоги.

У відзиві на позов №11.2-8.5/15292 від 22 жовтня 2018 року відповідач його вимог не визнав, посилаючись на те, що за результатами звернень про призначення і виплату грошової допомоги ОСОБА_1 було призначено таку допомогу на період з 19 жовтня 2015 року по 29 квітня 2018 року в сумі 1 326 грн, а з 27 квітня 2018 року по 26 жовтня 2018 року в сумі 2 815 грн щомісячно. Під час проведення соціальними інспекторами департаменту перевірки достовірності поданої заявницею інформації було встановлено, що у листопаді 2015 року в останньої відбулась зміна обставин, яка впливає на призначення даної грошової допомоги: з 26 листопада 2015 року ОСОБА_1 була не працевлаштованою особою та не повідомила про це департамент, що є порушенням пункту 11 Порядку №505. Вказані обставини стали підставою застосування положень пункту 7 Порядку №505 - зменшення розміру виплати грошової допомоги на 50% на наступні два місяці, а на наступний період - припинення виплати. Таким чином на думку відповідача, з 24 жовтня 2015 року по 23 грудня 2015 року позивач мала право на грошову допомогу у повному обсязі, з 24 грудня 2015 року по 23 лютого 2016 року - у зменшеному на 50% розмірі, а з 24 лютого 2016 року втратила право на отримання відповідної грошової допомоги. На підставі наведеного відповідач здійснив перерахунок виплаченої ОСОБА_1 допомоги внутрішньо переміщеним особам, визначив обсяг надмірно виплачених коштів в сумі 10 509 грн 12 коп.

Також відповідач зазначив, що усі дії та рішення відносно позивача були вчинені та прийняті відповідно до вимог Інструкції про порядок оформлення і ведення особових справ отримувачів усіх видів соціальної допомоги і Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №365 від 08 червня 2016 року (далі - Порядок №365).

Керуючись наведеним відповідач просить у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою від 12 жовтня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі; розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (а.с. 1).

Суд, перевіривши доводи позивача та відповідача у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв'язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 з жовтня 2014 року має статус внутрішньо переміщеної особи, перебуває на обліку у Департаменті соціальної політики Луцької міської ради, з 20 жовтня 2014 року отримує щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

На підставі поданої заяви №33916/16 від 23 жовтня 2015 року, ОСОБА_1 було продовжено виплату щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з 24 жовтня 2015 року по 23 квітня 2015 року (рішення від 27 жовтня 2015 року).

З 09 по 25 листопада 2015 року позивач була працевлаштована у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на посаді продавця.

З 15 квітня 2016 року позивач працювала на посаді кухаря у підприємцем ОСОБА_2

Наведені обставини стверджуються копією трудової книжки серії НОМЕР_2.

На підставі звернення ОСОБА_1 від 25 квітня 2016 року, від 25 квітня 2017 року, від 30 жовтня 2017 року, від 27 квітня 2018 року їй в подальшому здійснювалась виплата щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

При цьому, як установлено із копії трудової книжки серії НОМЕР_2, 20 жовтня 2016 року ОСОБА_1 була звільнена з роботи у підприємця ОСОБА_2; з 21 лютого по 15 березня 2017 року працювала на посаді кухаря у підприємця ОСОБА_3; з 23 травня по 19 липня 2017 року працювала у підприємця ОСОБА_4 на посаді кухаря-пекаря; з 11 по 13 вересня 2017 року, а також з 21 листопада 2017 року працювала на посаді кухаря у підприємця ОСОБА_2

Відповідно до довідок Луцького міського центру зайнятості №3501213, № 3501214, 3501215 від 05 червня 2018 року ОСОБА_1 перебувала на обліку як безробітна з 12 листопада 2014 року по 09 листопада 2015 року, з 12 по 15 квітня 2016 року, з 17 лютого по 21 листопада 2017 року.

11 червня 2018 року Департамент соціальної політики Луцької міської ради провів перевірку достовірності інформації, що надавалась заявником ОСОБА_1 для призначення державної соціальної допомоги, за результатами якої було виявлено надання недостовірної інформації щодо працевлаштування (акт №312 від 11 червня 2018 року).

На підставі рішення від 15 червня 2018 року Департамент соціальної політики Луцької міської ради здійснив перерахунок призначеної допомоги позивачу як внутрішньо переміщеній особі та членам її сім'ї.

Письмовим повідомленням №11.5-7/10417 від 13 липня 2018 року відповідач запропонував позивачу повернутим надміру виплачену допомогу внутрішньо переміщеним особам у сумі 10 509 грн 12 коп. за періоди з 25 квітня 2016 року по 18 квітня 2017 року, з 25 квітня 2017 року по 24 жовтня 2017 року, з 30 жовтня 2017 року по 30 червня 2018 року у зв'язку із наданням недостовірної інформації щодо працевлаштування.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішнього переміщення осіб» (далі - Закон №1706), внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно із частинами першою, другою статті 4 цього ж Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені у статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що статус внутрішньо переміщеної особи підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначає Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №505. Відповідно до п. 2 Порядку № 505 грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Як визначено пунктом 3 Порядку №505, грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї (далі - уповноважений представник сім'ї).

Якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім'ї або інформацією компетентного органу.

Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім'ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред'являє довідки всіх членів сім'ї про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб.

Особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до пункту 7цього Порядку, грошова допомога не призначається, крім осіб, які після припинення виплати грошової допомоги втратили працездатність.

Згідно із пунктом 7 Постанови №505 якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (за виключеннями, до яких позивач не відноситься), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім'ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Із змісту цієї норми випливає, що грошова допомога у випадку настання умов, передбачених пунктом 7 Порядку №505, припиняється на наступний шестимісячний період.

Водночас відповідно до пунктів 11, 12 Порядку №505 уповноважений представник сім'ї, якому призначено грошову допомогу, зобов'язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин.

Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім'ї на вимогу уповноваженого органу.

У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі: подання уповноваженим представником сім'ї заяви про припинення виплати грошової допомоги; надання інформації державної служби зайнятості про те, що працездатні члени сім'ї протягом двох місяців не працевлаштувалися за сприянням державної служби зайнятості або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють; зняття з обліку внутрішньо переміщеної особи; виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

Суд звертає увагу, що причиною для перерахунку виплаченої грошової допомоги та припинення її виплати став висновок відповідача про надання позивачем недостовірної інформації щодо працевлаштування, що могло б бути підставою для припинення виплати грошової допомоги з наступного місяці відповідно до пункту 12 Порядку №505.

При цьому, недостовірною відповідач вважає інформацію щодо працевлаштування позивача в період виплати грошової допомоги з 24 жовтня 2015 року по 23 квітня 2016 року, а перерахунок здійснив за період виплати грошової допомоги починаючи з 25 квітня 2016 року, тобто з наступного шестимісячного періоду.

Такий висновок відповідач обґрунтовує тим, що з 26 листопада 2015 року позивач вважалась особою працездатного віку, яка не працевлаштована, про що протягом трьох днів з дня настання таких обставин не повідомила департамент.

Однак, як установлено судом, на момент подачі заяви про продовження позивачу виплати грошової допомоги (23 жовтня 2015 року) позивач надала достовірну інформацію щодо її працевлаштування (працювала на ТзОВ «Кромберг енд Шуберт Україна»), оскільки обставини щодо її звільнення (25 листопада 2015 року) ще не існували.

Таким чином, суд не знайшов підтвердження обставинам щодо подання позивачем документів з недостовірними відомостями при зверненні із заявою про продовження виплати грошової допомоги 23 жовтня 2015 року, що, відповідно до пункту 11 Порядку №505, могло б бути підставою для повернення виплаченої надміру суми грошової допомоги.

Як зазначалось судом вище, у зв'язку із висновком про надання недостовірної інформації щодо працевлаштування ОСОБА_1 позивач вважає, що з 24 лютого 2016 року заявник не має права на отримання грошової допомоги (а.с. 49), розмір такої допомоги перерахував з 25 квітня 2016 року.

При цьому судом встановлено, що саме 25 квітня 2016 року для позивача розпочався новий шестимісячний період виплати грошової допомоги.

Водночас пунктом 6 Порядку №505 передбачені виключні підстави, коли грошова допомога не призначається, а саме: будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; будь-хто з членів сім'ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Разом з тим, суд зазначає, що Порядком №505 не встановлено жодного обмеження особи звернутись з новою заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Таким чином, з урахуванням пунктів 2, 3, 5, 6 Порядку № 505, грошова допомога на наступний строк не призначається тільки тим особам, які продовжують перебувати у статусі не працевлаштованої (безробітної) особи, а у разі, якщо така особа працевлаштувалася і її статус не суперечить пунктам 2, 3, 5, 6 Порядку № 505, вона знову набуває право на призначення щомісячної адресної допомоги. Суд встановив, що ОСОБА_1 з 25 квітня по 20 жовтня 2016 року була працевлаштованою особою, підстав, визначених пунктом 6 Порядку №505 відповідач не довів.

На переконання суду саме такий підхід відповідає не лише нормам Порядку № 505, але також відповідає меті надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, яка полягає в тому, що така допомога протягом послідових шестимісячних періодів надається всім внутрішньо переміщеним особам або сім'ям внутрішньо переміщених осіб, які працевлаштувалися на новому місці та не є власниками житлових приміщень, розташованих в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, або не мають на депозитному банківському рахунку коштів у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про порушення Департаментом соціальної політики Луцької міської ради права позивача на соціальний захист, гарантований Конституцією України.

Разом із тим, із досліджених доказів суд встановив дотримання Департаментом Інструкції щодо порядку оформлення і ведення особових справ отримувачів усіх видів соціальної допомоги, затвердженої Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 19 вересня 2006 року № 345.

Зокрема, відповідачем дотримано вимог пункту 5.2 вказаної Інструкції, відповідно до якого рішення про припинення чи поновлення виплати соціальної допомоги оформлюється протоколом та затверджується підписом начальника Управління або іншої особи, якій надано таке право, датою та скріплюється печаткою Управління на протоколі.

А також, відповідач у п'ятиденний строк після прийняття рішення надіслав позивачу повідомлення про припинення надання соціальної допомоги із пропозицією повернути надміру перераховані кошти, їх сума та реквізити рахунку, на який вони повинні бути перераховані, що свідчить про дотримання вимог пункту 5.4 цієї ж Інструкції.

Водночас, суд критично оцінює доводи відповідача щодо відсутності у нього повноважень для вирішення питання про призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам відповідно до Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 червня 2016 року №365, оскільки вирішення таких питань належать до компетенції відповідної комісії, утвореної рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради №494-1 від 17 серпня 2016 року.

Так, відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 08 червня 2016 року №365 комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утворені районними, районними у мм. Києві і Севастополі державними адміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі утворення) рад, приймають рішення про відновлення або про відмову у відновленні соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, довідки яких недійсні на дату набрання чинності цією постановою, відповідно до Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого цією постановою, за умови отримання внутрішньо переміщеною особою нової довідки відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №509 "Про облік внутрішньо переміщених осіб".

Як визначено пунктом 4 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам соціальні виплати внутрішньо переміщеним особам призначаються і виплачуються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення), територіальними органами Пенсійного фонду України, робочими органами Фонду соціального страхування, центрами зайнятості (далі - органи, що здійснюють соціальні виплати) за місцем їх фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.

З аналізу наведених норм випливає, що саме до повноважень Департаменту соціальної політики Луцької міської ради, як структурного підрозділу з питань соціального захисту населення виконавчого комітету Луцької міської ради, віднесені питання щодо призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Водночас, до компетенції комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утвореної рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради, віднесено вирішення питань щодо відновлення або про відмову у відновленні соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, довідки яких недійсні на дату набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 08 червня 2016 року №365, за умови отримання внутрішньо переміщеною особою нової довідки.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При вирішенні спору судом дії щодо перерахунку та припинення виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, вчинені відповідачем як суб'єктом владних повноважень, перевірялись на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На переконання суду відповідач не довів правомірність оскаржених дій, а тому, виходячи із повноважень суду, визначених статтею 245 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою належного способу захисту прав позивача, суд дійшов висновку, що достатнім і ефективним способом захисту порушених прав позивача є прийняття судом рішення про визнання протиправними дій Департаменту соціальної політики Луцької міської ради щодо припинення виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, призначеної за заявою від 23 жовтня 2015 року №33916/16; визнання протиправними дій Департаменту соціальної політики Луцької міської ради щодо перерахунку отриманої щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за періоди з 25 квітня 2016 року по 24 жовтня 2016 року, з 19 жовтня 2016 року по 18 квітня 2017 року, з 25 квітня 2017 року по 24 жовтня 2017 року, з 30 жовтня 2017 року по 29 квітня 2018 року, з 27 квітня 2018 року по 30 червня 2018 року включно та виставлення переплати за вказані періоди; зобов'язання Департаменту соціальної політики Луцької міської ради поновити виплату щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, призначеної за заявою від 27 квітня 2018 року, з моменту її припинення - 01 липня 2018 року.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Із врахуванням того, що ухвалою від 12 жовтня 2018 року було відстрочено сплату судового збору, а також те, що даний позов задоволено на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, тому за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту соціальної політики Луцької міської ради необхідно стягнути судовий збір в сумі 704 грн 80 коп. в дохід Державного бюджету України за наступними реквізитами: отримувач коштів - УК у м.Луцьку /м.Луцьк/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38009628; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - 4004; код класифікації доходів бюджету - 22030101; призначення платежу - *;101;_(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8); судовий збір, за позовом ОСОБА_1, Волинський окружний адміністративний суд.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішнього переміщення осіб», суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради (Волинська область, місто Луцьк, проспект Волі, будинок 4-А, ідентифікаційний код юридичної особи 03191963) про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Департаменту соціальної політики Луцької міської ради щодо припинення виплати ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, призначеної за заявою від 23 жовтня 2015 року №33916/16.

Визнати протиправними дії Департаменту соціальної політики Луцької міської ради щодо перерахунку отриманої ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за періоди з 25 квітня 2016 року по 24 жовтня 2016 року, з 19 жовтня 2016 року по 18 квітня 2017 року, з 25 квітня 2017 року по 24 жовтня 2017 року, з 30 жовтня 2017 року по 29 квітня 2018 року, з 27 квітня 2018 року по 30 червня 2018 року включно та виставлення переплати за вказані періоди в сумі 10 509 грн 12 коп.

Зобов'язати Департамент соціальної політики Луцької міської ради поновити виплату ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, призначеної за заявою від 27 квітня 2018 року, з моменту припинення виплати - 01 липня 2018 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту соціальної політики Луцької міської ради судовий збір в сумі 704 грн 80 коп. (сімсот чотири грн 80 коп.) в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів - УК у м.Луцьку /м.Луцьк/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38009628; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - 4004; код класифікації доходів бюджету - 22030101; призначення платежу - *;101;_(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8); судовий збір, за позовом ОСОБА_1, Волинський окружний адміністративний суд).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255, 295 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ф.А. Волдінер