Справа № 824/596/17-а
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2018-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/596/17-а

Головуючий у 1-й інстанції: Лелюк О.П.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

05 листопада 2018 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Боровицького О. А. Совгири Д. І. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

представника позивача: Сивицької Н.Ф.,

представника відповідача: Булгакова Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 15 січня 2018 року (повний текст якого складено 24 січня 2018 року у м. Чернівці) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання незаконними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В :
в серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати наказ №272 командира військової частини НОМЕР_1 від 21 квітня 2017 року про оголошення йому дисциплінарного стягнення у вигляді "зауваження";

- визнати незаконним та скасувати наказ №340 командира військової частини НОМЕР_2 від 24 квітня 2017 року (вх.№26 ДСК від 12 травня 2017 року) про оголошення йому дисциплінарного стягнення у вигляді "догани";

- визнати незаконним та скасувати наказ №32 командира військової частини НОМЕР_1 від 09 червня 2017 року про оголошення йому дисциплінарного стягнення у вигляді "суворої догани";

- визнати незаконним та скасувати наказ №182 командира військової частини НОМЕР_1 від 17 липня 2017 року про оголошення йому дисциплінарного стягнення у вигляді "суворої догани";

- визнати незаконним та скасувати наказ №105 командира військової частини НОМЕР_1 від 27 червня 2017 року про притягнення його до повної матеріальної відповідальності без урахування кратності на суму в розмірі 4727, 00 грн.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 15 січня 2018 року частково задоволено клопотання військової частини НОМЕР_1 про залишення позову без розгляду. Позовну заяву ОСОБА_1 в частині оскарження наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21 квітня 2017 року №272 та наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 24 квітня 2017 року №340 залишено без розгляду. В іншій частині в задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про залишення позову без розгляду відмовлено.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 15 січня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16 серпня 2018 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 15 січня 2018 року.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

В судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та за обставин викладених в ній просив суд задовольнити її, а рішення суду першої інстанції скасувати.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що позивач є військовослужбовцем та проходить службу в Збройних Силах України.

Стосовно наказу №32 від 09 червня 2017 року судом першої інстанції наступне.

27 квітня 2017 року командиром військової частини - польова пошта НОМЕР_3 прийнято наказ №286, згідно якого начальнику зв`язку - начальнику відділення до 11 год 00 хв. 28 квітня 2017 року та до 11 год 00 хв. 05 травня 2017 року наказано організувати та провести проведення інструктажів особового складу, що залучається до чергування на вузлі зв`язку, оперативне доведення термінової інформації до командира частини, начальника штабу- першому заступнику командира військової частини та посадових осіб, що їх стосується, перевірку справності та надійності роботи засобів зв`язку та сигналізації, інструктаж особового складу експлуатаційної групи щодо своєчасного прибуття до військової частини та невідкладного усунення недоліків по працездатності сигналізації, у разі їх виявлення та про результати виконаної роботи доповісти на ім`я командира частини рапортом (т.1 а.с. 59-61)

10 травня 2017 року тимчасово виконуючий обов`язки начальника штабу військової частини - польова пошта НОМЕР_3 майор ОСОБА_2 звернувся до командира військової частини - польова пошта НОМЕР_3 із рапортом, яким просив призначити службове розслідування по факту не виконання наказу командира військової частини від 21 квітня 2017 року №272 начальником зв`язку-начальником відділення майором ОСОБА_1 та наказу командира військової частини від 27 квітня 2017 року №286 (т.1 а.с. 56).

У зв`язку із цим, 10 травня 2017 року командиром військової частини-польова пошта НОМЕР_3 прийнято наказ №343 "Про призначення службового розслідування по факту невиконання наказів командира військової частини-польова пошта НОМЕР_3 майором ОСОБА_1 " (т.1 а.с. 51).

За невиконання розпорядження начальника штабу військової частини польова пошта НОМЕР_4 від 14 квітня 2017 року №1208 до військової частини НОМЕР_5 надійшла телеграма №653 від 17 травня 2017 року від військової частини НОМЕР_6 , згідно якої командиру військової частини НОМЕР_5 необхідно було організувати прибуття начальника геоінформаційної служби на 10 год. 00 хв. 19 травня 2017 року до військової частини польова пошта НОМЕР_4 . Крім цього в телеграмі зазначено, що із собою потрібно мати документи ф.27 з підтверджуючими підписами про проведення звірок з Головним управлінням оперативного забезпечення Збройних Сил України, донесення за формою 9.5 та копією актів результатів службового розслідування стосовно факту не постановки на облік 7 комплектів навігаційної апаратури СН 3003М "Базальт" (т. 1 а.с. 63).

19 травня 2017 року на адресу командира військової частини-польова пошта НОМЕР_5 надійшла телеграма від військової частини-польова пошта НОМЕР_7 , в якій зазначено, що з метою встановлення причин та обставин не прибуття до військової частини-польова пошта НОМЕР_4 ТВО начальника геоінформаційної служби майора ОСОБА_1 відповідно до розпорядження начальника штабу військової частини -польова пошта НОМЕР_4 №1505 від 16 травня 2017 року наказано командиру військової частини призначити та провести службове розслідування стосовно ТВО начальника геоінформаційної служби майора ОСОБА_1 по факту не прибуття до військової частини - польова пошта НОМЕР_4 (т. 1 а.с.65).

За результатами службового розслідування, 09 червня 2017 року складено акт службового розслідування, яким визначено, що майор ОСОБА_1 неодноразово ухилявся від виконання поставлених завдань командиром військової частини-польова пошта НОМЕР_3 без поважних причин, за що отримував зауваження, наказів командира військової частини-польова пошта НОМЕР_3 .

Актом запропоновано:

1.Начальнику зв`язку-начальника відділення майора ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності.

2.Заступнику командира військової частини НОМЕР_1 з морально-психологічного забезпечення провести бесіду з начальником зв`язку начальником відділення майором ОСОБА_1 з приводу порушення виконання розпоряджень командира частини та довести вимоги Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України щодо порядку відання виконання наказів командирів та старших начальників.(т. 1 а.с. 52-54).

09 червня 2017 року командиром військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №32 "Про результати проведення службового розслідування" по факту невиконання наказів командира військової частини-польова пошта НОМЕР_3 майором ОСОБА_1 ", яким за систематичне порушення вимог статей 11,37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України начальнику зв`язку-начальнику відділення майору ОСОБА_1 оголошено "Сувору догану" (т.1 а.с.67-69).

При цьому згідно пояснень майора ОСОБА_1 від 07 червня 2017 року, останній не провів звірки до 24 квітня 2017 року з топогеодезичною службою і не надав до 28 квітня 2017 року донесення встановленої форми до центрального управління воєно-топографічної навігації Головного управління оперативного забезпечення Збройних Сил України тому, що 21 травня 2017 року це п`ятниця, а за нею слідують вихідні дні, а також 21 квітня 2017 року до топогеодезичної служби він відношення не мав. Також пояснив, що з 26 квітня 2017 року по 27 квітня 2017 року він хворів, тому замість нього виїхав старший лейтенант ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 62).

Стосовно наказу №182 від 17 липня 2017 року, то з матеріалів справи вбачається наступне.

01 червня 2017 року командиром військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ "Про підвищення пильності, бойової готовності та забезпечення організованості і порядку під час святкування релігійного свята-Трійця", яким наказано начальнику зв`язку - начальнику відділення до 12:00 02 червня 2017 року організувати та провести проведення інструктажів особового складу, що залучається до чергування на вузлі зв`язку, оперативне доведення термінової інформації до нього, начальника штабу-першому заступнику командира військової частини та посадових осіб, що їх стосується, перевірку справності та надійності роботи засобів зв`язку та сигналізації, інструктаж особового складу експлуатаційної групи щодо своєчасного прибуття до військової частини та невідкладного усунення недоліків по працездатності сигналізації, у разі їх виявлення та про результати виконаної роботи доповісти на його ім`я рапортом (т. 1 а.с. 77).

06 червня 2017 року Тво начальника штабу-першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_2 звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із рапортом, яким просив призначити службове розслідування по факту невиконання 02 червня 2017 року вимог пункту 6 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01 червня 2017 року №6 щодо не організування та не проведення 12.00 02 червня 2017 року інструктажів особового складу, що залучається до чергування на вузлі зв`язку, оперативне доведення термінової інформації до командира військової частини, начальника штабу-першого заступника командира військової частини та посадових осіб, що їх стосується не проведення перевірки справності та надійності роботи засобів зв`язку та сигналізації, не проведення інструктажу особового складу експлуатаційної групи щодо своєчасного прибуття до військової частини та невідкладного усунення недоліків по працездатності сигналізації, у разі їх виявлення та як наслідок не доповідь командиру частини рапортом про проведену роботу та результати перевірки (т. 1 а.с. 76).

06 червня 2017 року командиром військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №28 Про призначення службового розслідування з приводу невиконання вимог наказу командира військової частини НОМЕР_1 щодо не організування та проведення інструктажів особового складу, що залучається до чергування на вузлі зв`язку начальником відділення військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 70).

За результатами службового розслідування, 17 липня 2017 року складено акт службового розслідування, яким встановлено, що начальник зв`язку - начальник відділення майор ОСОБА_1 дійсно порушив вимоги командира військової частини НОМЕР_1 та не здійснив встановленим порядком доповідь про проведення вищезазначених заходів, які вимагав наказ командира частини.

Актом запропоновано:

1. За низький рівень виконавчої дисципліни та недбале ставлення до виконання службових обов`язків майора ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності (т. 1 а.с.72-74).

На цій підставі, 17 липня 2017 року командиром військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ № 182 Про результати проведення службового розслідування по факту невиконання 02 червня 2017 року вимог наказу командира військової частини НОМЕР_1 начальником зв`язку-начальником відділення військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_1 , яким за низький рівень виконавчої дисципліни та недбале ставлення до виконання службових обов`язків майору ОСОБА_1 оголошено "Сувору догану".( т. 1 а.с. 79-81).

При цьому із пояснень Тво начальника штабу-першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 від 08 червня 2017 року вбачається, що під час ранкового шикування 02 червня 2017 року ним було доведено наказ командира військової частини від 01 червня 2017 року №6 "Про підвищення пильності, бойової готовності та забезпечення організованості і порядку під час святкування релігійного свята - Трійці, в якому в пункті 6 було визначено начальнику зв`язку-начальнику відділення (02 червня 2017 року був штатний НЗ-НВ майор ОСОБА_1 ) виконати певні заходи та про їх виконання доповісти на його ім`я рапортом. Під час вечірнього шикування він запитав у майора ОСОБА_1 де його рапорт, на що він відповів, що його мав дати старший лейтенант ОСОБА_3 .. ОСОБА_2 поставив задачу майору ОСОБА_1 розібратись та подати рапорт у відділення персоналу. Ввечері ОСОБА_2 перевірив наявність рапорту у відділі персоналу, однак рапорту не було. Вказано, що про невиконання майором ОСОБА_1 , наказу командира військової частини ним був написаний рапорт 06 червня 2017 року (т. 1 а.с. 78).

Щодо наказу №105 від 27 червня 2017 року судом встановлено, що згідно наряду командира військової частини НОМЕР_8 від 10 квітня 2014 року №69/31, 17 жовтня 2017 року військова частина НОМЕР_1 отримала GPS -приймач орієнтування на місцевості GPSmap-276C від військової частини НОМЕР_2 в кількості 4 комплектів, які були поставлені на облік служби зв`язку військової частини. (т.1а.с. 101)

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03 квітня 2017 року №230 та наказу від 24 квітня 2017 року №276 внутрішньо-перевірочною комісією військової частини в складі голови комісії -заступника начальника штабу - першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 та членів комісії - сержанта з матеріального забезпечення мінометної батареї прапорщика ОСОБА_4 , діловода тилу старшого солдата ОСОБА_5 , бухгалтера фінансово-економічної служби старшого солдата ОСОБА_6 було проведено перевірку ведення обліку та наявності матеріальних засобів служби зв`язку.

27 квітня 2017 року командиром військової частини-польова пошта НОМЕР_3 прийнято наказ №287 "Про призначення службового розслідування по факту відсутності GPS SMART-276C приймачів орієнтування на місцевості в кількості 4-х комплектів, під час проведеної позапланової інвентаризації майна служби зв`язку військової частини-польова пошта НОМЕР_3 " (т. 1 а.с. 83).

За результатами службового розслідування складено акт службового розслідування від 27 червня 2017 року, яким запропоновано:

1.Відповідно до вимог пункту 13 розділу 3 постанови Верховної Ради України №243 від 23 червня 1995 року "Про затвердження положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі" притягнути начальника зв`язку начальника відділення майора ОСОБА_1 до повної матеріальної відповідальності без урахування кратності на суму в розмірі 4727 (чотири тисячі сімсот двадцять сім) грн. оо копійок.

2.Помічнику командира -начальнику фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 суму нестачі в розмірі 4727 (чотири тисячі сімсот двадцять сім) грн. оо копійок, внести в книгу грошових стягнень та нарахувань частини та утримувати з начальника зв`язку начальника відділення майора ОСОБА_1 встановленим порядком. (т. 1 а.с. 84-90).

На цій підставі, 27 червня 2017 року командиром військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №105 "Про результати проведення службового розслідування за фактом відсутності GPS SMART-276C приймачів орієнтування на місцевості в кількості 4-х комплектів, під час проведеної позапланової інвентаризації майна служби зв`язку військової частини -польова пошта НОМЕР_1 ", яким: відповідно до вимог пункту 13 розділу 3 постанови Верховної Ради України №243 від 23 червня 1995 року "Про затвердження положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі" притягнуто начальника зв`язку начальника відділення майора ОСОБА_1 до повної матеріальної відповідальності без урахування кратності на суму в розмірі 4727 (чотири тисячі сімсот двадцять сім) грн. оо копійок (т. 1 а.с. 104-110).

Відповідно до інвентаризаційного опису необоротних активів начальник служби майор ОСОБА_1 зазначив, що до початку проведення інвентаризації всі видаткові та прибуткові документи на матеріальні цінності здані в бухгалтерську службу і всі матеріальні цінності, що надійшли на його відповідальність оприбутковані, а ті, що вибули списано.(т. 1 а.с. 94-97).

Згідно відомості визначення залишкової вартості засобів топогеодезичної служби помічника командира військової частини НОМЕР_1 з фінансово-економічної роботи-начальника фінансово-економічної служби сума нестачі становить 4727,00 грн (т. 1 а.с. 92).

Відповідно до пояснень Тво начальника штабу першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 від 09 червня 2017 року майором ОСОБА_1 не було зроблено навіть найменших кроків щодо закріплення GPS- приймачів за посадовою особою військової частини згідно накладних, проведення відповідних звірок, написання рапортів щодо призначення службових розслідувань по фактам їх відсутності або втрати. Тим більше вказані GPSmap-276C приймачі в актах інвентаризації по службі зв`язку за 2016 рік підписані матеріально відповідальною особою майором ОСОБА_1 . Таким чином вся вина щодо їх відсутності лягає на начальника зв`язку-начальника відділення майора ОСОБА_1 ( т. 1 а.с.98 ).

Із пояснень начальника зв`язку-начальника відділення майора ОСОБА_1 вбачається, що прилади GPS- приймачі орієнтування на місцевості GPSmap-276C в кількості 4 (чотири) комплекти тимчасово були прийняті на облік служби зв`язку за окремим розпорядженням командира батальйону полковника ОСОБА_7 . Дане майно майор ОСОБА_1 облікував згідно керівних документів, але відповідати за збереження буде той хто отримував, а саме згідно наряду за №69/31 капітан ОСОБА_8 . В донесені по службі зв`язку дане майно майор ОСОБА_1 не подавав так як воно було обліковано тимчасово та не відноситься до майна номенклатури служби зв`язку. При переводі даного офіцера, а саме капітана ОСОБА_8 в іншу частину, майор ОСОБА_1 нагадав йому про здачу приладів GPS- приймачів орієнтування на місцевості GPSmap-276C в кількості 4 (чотири) комплекти. Зі слів майора ОСОБА_1 на ім`я командира частини був написаний рапорт, що дана посадова особа не здала GPS- приймачі орієнтування на місцевості GPSmap-276C. В стройовій частині даний рапорт зареєстрований не був та місце надходження даного рапорту невідомо.

Відповідно до пояснень капітана військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 від 22 травня 2017 року GPS- приймач орієнтування на місцевості GPSmap-276C у кількості 4 комплекти загальною вартістю 9454,00 грн було оприбутковано по меморіальному ордеру №6 за листопад 2014 року на підставі оригіналів первинних документів: наряд №69/31 від 10 квітня 2014 року та повідомлення №280 №102 від 16 жовтня 2014 року. ( т. 1 а.с. 100)

За таких обставин ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що висновки службових розслідувань є обґрунтованими, підтверджені наявними у справі матеріалами й не спростовані позивачем на підставі належних та достовірних доказів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Оскільки ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16 серпня 2018 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 15 січня 2018 року, колегія суддів перевіряє законність оскаржуваних наказів від 09 червня 2017 року №32, від 27 червня 2017 року №105 та від 17 липня 2017 року №182.

З наказів від 09 червня 2017 року №32, від 27 червня 2017 року №105 та від 17 липня 2017 року №182 вбачається, що позивача під час проходження ним військової служби було притягнуто до дисциплінарної та матеріальної відповідальності.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг регулює Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" від 24 березня 1999 року №551-XIV.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Згідно статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Статтею 83 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України встановлено, що на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Відповідно до статті 86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" від 24 березня 1999 року №548-XIV.

Згідно статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Статтею 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України встановлено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Так, згідно статті 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Статтею 27 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення злочину військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.

Відповідно до статті 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовець після отримання наказу відповідає: "Слухаюсь" і далі виконує його. Для того, щоб переконатися, чи правильно підлеглий зрозумів відданий наказ, командир (начальник) може зажадати від нього стисло передати зміст наказу. Підлеглий має право звернутися до командира (начальника) з проханням уточнити наказ.

Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін. Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.

Підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами регулюється Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженим постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року №243/95-ВР (далі - Положення №243/95-ВР).

Так, згідно пункту 2 Розділу І Положення №243/95-ВР відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, завдана розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів (далі - військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.

Пунктом 3 Розділу І Положення №243/95-ВР передбачено, що військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність за наявністю: а) заподіяння прямої дійсної шкоди; б) протиправної їх поведінки; в) причинного зв`язку між протиправною поведінкою і настанням шкоди; г) вини у заподіянні шкоди.

Протиправною визнається така поведінка (дія або бездіяльність) військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного, коли він не виконує (недбало виконує) свої службові обов`язки.

Військовослужбовець або призваний на збори військовозобов`язаний визнається винним у заподіяній шкоді, якщо протиправне діяння вчинено ним умисно чи з необережності.

Відповідно до Розділу III Положення №243/95-ВР військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, у разі: умисного знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконного витрачання військового майна або вчинення інших умисних протиправних дій; приписки у нарядах та інших документах фактично не виконаних робіт, перекручування звітних даних і обману держави в інших формах; заподіяння шкоди особою, яка перебувала у нетверезому стані; дій (бездіяльності), що мають ознаки злочину; недостачі, а також знищення або псування військового майна, переданого їм під звіт для зберігання, перевезення, використання чи для іншої мети.

Військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані за шкоду, заподіяну розкраданням, марнотратством або втратою зброї та боєприпасів, оптичних приладів, засобів зв`язку, спеціальної техніки, льотно-технічного, спеціального морського і десантного обмундирування, штурманського спорядження, спеціального одягу і взуття, інвентарних речей та деяких інших видів військового майна, несуть матеріальну відповідальність у 2 - 10-кратному розмірі вартості цього майна. Перелік військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Командири (начальники) військових частин, винні в незаконному звільненні або переведенні робітника чи службовця на іншу роботу, повністю відшкодовують матеріальну шкоду, заподіяну у зв`язку з оплатою за період вимушеного прогулу чи за період виконання ними нижчеоплачуваної роботи. Таку відповідальність командири (начальники) військових частин несуть також у разі затримання ними виконання ухвали суду чи наказу вищого за підлеглістю командира (начальника) про поновлення робітника чи службовця на роботі.

Пунктом 17-22 Розділу IV Положення №243/95-ВР встановлено, що командири підрозділів та інші посадові особи про наявні факти заподіяння матеріальної шкоди зобов`язані негайно подати рапорт командиру (начальнику) військової частини.

У разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди командир (начальник) військової частини призначає розслідування для встановлення причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб.

Розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня виявлення шкоди. У необхідних випадках цей термін може бути продовжено вищим за підлеглістю командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Розслідування не проводиться, якщо причини, розмір шкоди та винних осіб встановлено в ході ревізії (перевірки), інвентаризації, дізнання, попереднього слідства або судом.

За висновками ревізії (перевірки), інвентаризації, органу дізнання, попереднього слідства або суду командир (начальник) військової частини в п`ятиденний термін з дня одержання такого висновку видає наказ про стягнення з винної особи відповідної суми.

Розслідування призначається письмовим розпорядженням командира (начальника) військової частини, який має право прийняти рішення про притягнення військовослужбовця і призваного на збори військовозобов`язаного до матеріальної відповідальності.

Розслідування провадиться посадовою особою, компетентною у питаннях обліку, зберігання та використання відповідного майна або яка має вищу юридичну освіту.

Забороняється доручати розслідування посадовій особі, яка є підлеглою чи безпосереднім начальником військовослужбовця чи військовозобов`язаного, призваного на збори, дії яких необхідно розслідувати, а також посадовим особам, які є співучасниками заподіяння матеріальної шкоди чи зацікавлені в результатах розслідування.

Розслідуванням повинно бути встановлено: в чому полягає матеріальна шкода та яка її вартісна оцінка; якими конкретно неправомірними діями військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного заподіяно шкоду; вимоги яких законів, військових статутів, порадників, інструкцій та інших нормативних актів при цьому було порушено; умисно чи з необережності та з якою метою заподіяно шкоду; чи заподіяно шкоду винною особою під час виконання службових обов`язків; ступінь вини кожного у разі заподіяння шкоди кількома особами; умови та причини, що сприяли заподіянню шкоди, та її наслідки.

У висновку розслідування викладаються факти, встановлені відповідно до вимог пунктів 3 і 19 цього Положення, та пропозиції про притягнення винної особи (винних осіб) до обмеженої, повної чи підвищеної матеріальної відповідальності, а в разі необхідності - обґрунтування можливості зменшення суми, що підлягає стягненню з винного для відшкодування завданої шкоди.

До висновку додаються: письмові пояснення особи (осіб), яка притягається до матеріальної відповідальності; письмові пояснення інших осіб, причетних до факту заподіяння шкоди; акти ревізій (перевірок), інвентаризацій, накладні, витяги з обліково-видаткових книг і журналів та інші матеріали розслідування; довідка про вартісну оцінку заподіяної шкоди за підписом начальника відповідної служби та фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини.

Висновок підписується офіцером, який проводив розслідування. Всі матеріали розслідування подаються на розгляд командиру (начальнику) військової частини, який його затверджує у разі прийняття рішення про стягнення з винного встановленої шкоди.

Військовослужбовці та призвані на збори військовозобов`язані, які притягаються до матеріальної відповідальності, ознайомлюються з матеріалами розслідування, про що у висновках робиться відповідний запис. Вони мають право подавати свої заперечення та клопотання на ім`я командира (начальника) військової частини.

Підстави, порядок призначення і проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, які допустили правопорушення (порушення військової дисципліни та громадського порядку) визначає Інструкція про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затверджена наказом Міністра оборони України від 15 березня 2004 року №82 (далі - Інструкція №82).

Пунктом 1.2 Інструкції №82 передбачено, що службове розслідування проводиться у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, що загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення або заподіяло матеріальну чи моральну шкоду; невиконання або недбалого ставлення до виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини; неправомірного застосування військовослужбовцем фізичної сили, зброї або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільного населення; порушення правил несення вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити тяжкі наслідки; недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів.

Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових осіб.

Згідно пункту 1.3 Інструкції №82, рішення про проведення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.

Відповідно до пункту 1.5 Інструкції №82, службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який вирішив притягнути військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. У наказі зазначаються підстави для призначення розслідування, особа (якщо вона встановлена), стосовно якої воно має бути проведено, термін проведення та посадові особи, яким доручено його провадження.

Службове розслідування може бути проведено особисто командиром (начальником) чи доручено іншій посадовій особі.

У разі потреби залучення фахівців до проведення службового розслідування командиром (начальником) призначається комісія у складі групи фахівців на чолі з головою комісії, про що оголошується в наказі.

Відповідно до пункту 2.2 Інструкції №82 посадові особи Збройних Сил України зобов`язані надавати правдиві письмові пояснення по суті предмета розслідування та поставлених їм питань, пред`являти відповідні документи чи матеріали.

Згідно пункту 3 Інструкції №82 розслідуванням повинно бути встановлено: наявність чи відсутність події, з приводу якої було призначено розслідування, та її обставини (час, місце) і наслідки; осіб, з вини яких трапилася подія, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли шкідливим наслідкам або створювали загрозу для їх спричинення; наявність причинного зв`язку між подією, з приводу якої було призначено службове розслідування, та неправомірними діями військовослужбовця; конкретні неправомірні дії військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; вимоги чинного законодавства чи інших нормативно-правових актів та керівних документів, які було порушено; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення; форму вини (навмисно чи з необережності) та мотиви протиправної поведінки військовослужбовця і його ставлення до скоєного; умови та причини, що сприяли правопорушенню; чи вчинено правопорушення під час виконання військовослужбовцем службових обов`язків.

Пунктом 4.1 Інструкції №82 передбачено, що за результатами службового розслідування складається акт, у якому, крім положень, що визначені пунктом 3 цієї Інструкції, обов`язково зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді особи, стосовно якої проведено службове розслідування; підстави службового розслідування; час, місце, суть порушення, який нормативний акт порушено (його назва, дата прийняття); обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність чи знімають вину; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення; пропозиція щодо притягнення винних осіб до відповідальності; інші заходи, які пропонується здійснити.

Згідно пункту 5.1 Інструкції №82 посадова особа, яка призначала службове розслідування, розглядає у 10-денний термін акт та всі інші матеріали службового розслідування і приймає відповідне рішення.

Як вбачається з обставин справи, притягненню позивача до дисциплінарної та матеріальної відповідальності наказами від 09 червня 2017 року №32, від 27 червня 2017 року №105 та від 17 липня 2017 року №182 передувало проведення службових розслідувань, в ході яких, в тому числі, відбирались пояснення і у позивача.

При проведенні службових розслідувань відповідачами було дотримано порядок та строки їх проведення, визначені наведеними вище нормами, чого позивачем в ході судового розгляду справи не спростовано.

За результатом проведених розслідувань були зроблені висновки про те, що позивач неодноразово ухилявся від виконання поставлених завдань командиром військової частини-польова пошта НОМЕР_3 без поважних причин, за що отримував зауваження, наказів командира військової частини-польова пошта НОМЕР_3 та вимог телеграм вищестоящого командування; позивач внаслідок особистої недисциплінованості, неналежного та безвідповідального ставлення до своїх обов`язків та нехтування вимогами керівних документів не правильно вів облік матеріальних засобів, звірки не проводив, що призвело до виявлення нестачі майна служби зв`язку військової частини НОМЕР_1 і дало підстави для висновку про заподіяння позивачем прямої дійсної шкоди на суму 4727,00 грн; позивач порушив вимоги командира військової частини НОМЕР_1 та не здійснив встановленим порядком доповідь про проведення 02 червня 2017 року заходів, які вимагав наказ командира військової частини НОМЕР_1 №6 від 01 червня 2017 року "Про підвищення пильності, бойової готовності та забезпечення організованості і порядку під час святкування релігійного свята Трійця", виконання якого стосувалось позивача.

Що стосується посилання апелянта на порушення відповідачем вимог Інструкції з діловодства в Міністерстві оборони України та Генеральному штабі Збройних Сил України, яка затверджена наказом Міністра оборони України від 21.11.2012 року № 777 (далі - Інструкція № 777), колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно пп. 1.1 п. 1 Інструкції № 777, дія цієї Інструкції поширюється на: департаменти, головну інспекцію, управління, окремі відділи, сектори апарату Міністерства оборони, діяльність яких спрямовує, координує та контролює керівництво Міністерства оборони, а також постійні, тимчасові, консультативні, дорадчі та інші допоміжні органи (далі постійні і тимчасові робочі органи) Міністерства оборони; структурні підрозділи Генерального штабу та органи військового управління, безпосередньо йому підпорядковані.

Таким чином, дія вказаної Інструкції не поширюється на відповідачів.

Окрім того, доводи представника позивача на те, що оскаржувані накази № 32, № 182 підписані тимчасово-виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_10 , який не мав права підписувати вказані накази є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах законодавства. Представником позивача в судовому засіданні не було зазначено, яку норму права порушив відповідач.

Так, згідно абз. 3 п. 9.2.11 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, яке затверджене наказом Міністра оборони України від 16.07.2017 р. № 300 до тимчасового виконання обов`язків особа допускається наказом командира військової частини (з`єднання) і несе відповідальність відповідно до чинного законодавства України.

Колегія суддів зазначає, що в суді першої інстанції був досліджений наказ, яким встановлено, що ОСОБА_10 на час винесення вищевказаних наказів був тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 .

До того ж, посилання апелянта на те, ще йому не передавались GPS SMART-276C приймачі в кількості 4-х комплектів є безпідставними. Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 прийняв на облік вищезазначене майно, кожен місяць позивач проводив облік даного майна та зазначав його наявність.

Відтак, твердження позивача про недопущення ним порушень службової дисципліни та посадових обов`язків, про порушення відповідачами процедури накладення дисциплінарних стягнень, а також про особисту неприязнь до нього військового керівництва, що мало наслідком прийняття оскаржуваних наказів, не підтверджені належними доказами.

Судова колегія вважає, що висновки службових розслідувань є обґрунтованими, підтверджені наявними у справі матеріалами й не спростовані позивачем на підставі належних та достовірних доказів. Враховуючи вищезазначене, відповідач мав достатньо підстав для притягнення позивача до дисциплінарної та матеріальної відповідальності. При обрані виду стягнень відповідачем було враховано характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка позивача, тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Відтак, оскаржувані накази від 09 червня 2017 року №32, від 27 червня 2017 року №105 та від 17 липня 2017 року №182 є обґрунтованими та законними, а тому скасуванню не підлягають.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 15 січня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі 08 листопада 2018 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Боровицький О. А. Совгира Д. І.