Справа № 804/3219/18
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2018-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКУРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

13 вересня 2018 р. Справа № 804/3219/18

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Прудника С.В.

розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1, третя особа на стороні позивача Головне управління Національної поліції України в Дніпропетровській області про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

04 травня 2018 року Дніпропетровський державний університет внутрішніх справ звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1, третя особа на стороні позивача Головне управління Національної поліції України в Дніпропетровській області з вимогами:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі центрального органу виконавчої влади Міністерства внутрішніх справ України в особі його структурного підрозділу Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ витрати, повязані з його утриманням у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, у розмірі 16 055,28 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.07.2018 р. відкрито провадження у адміністративній справі №804/3219/18, та призначено справу до розгляду без повідомлення (виклику) сторін на 27 серпня 2018 року.

У період з 27.07.2018 року по 03.09.2018 року головуючий суддя перебував у щорічній основній відпустці.

Розглянувши матеріали справи суд встановив, що зазначений спір має бути вирішений в порядку цивільного судочинства з урахуванням такого.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Статтею 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у звязку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобовязує надавати такі послуги виключно субєкта владних повноважень, і спір виник у звязку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є субєктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у звязку із порушенням її прав у такому процесі з боку субєкта владних повноважень або іншої особи.

Адміністративний суд - суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.

Субєкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Стаття 124 Конституції України закріплює, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Це означає, що право особи на звернення до суду не може бути обмеженим. Тобто, юрисдикція виникає там, де є спір про право. Предметом юрисдикції є суспільні відносини, які виникають у зв'язку з вирішенням спору. Поняття юрисдикції безпосередньо пов'язано з процесуальним законодавством.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

З огляду на пункт 17 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Судом встановлено, ОСОБА_1 згідно витягу з наказу Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ від 07.08.2017 року № 148 ос "По особовому складу" зарахований з 07.08.2017 року курсантом першого курсу Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ на факультет підготовки фахівців для підрозділів кримінальної поліції, як такого, що успішно склав вступні випробування та присвоєно спеціальне звання "рядовий поліції".

07.08.2017 року на виконання вимог статті 74 Закону України "Про національну поліцію" між ОСОБА_1 та Дніпропетровським державним університетом внутрішніх справ (виконавець) в особі т.в.о. ректора полковника поліції ОСОБА_2, з однієї сторони, Головне управління Національної поліції України в Дніпропетровській області (замовник) в особі начальника ОСОБА_3 уклали контракт №4067 про здобуття освіти у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, предметом якого є підготовка за державним замовленням на денній формі навчання здобуча ступеня вищої освіти бакалавра за спеціальністю 262 Правоохоронна діяльність.

Пунктом 3.5 Контракту передбачено, що у разі дострокового розірвання Контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання ОСОБА_1 зобовязаний відшкодувати Міністерству внутрішніх справи України в особі виконавця витрати, повязані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до п.4 ст.74 Закону України "Про національну Поліцію" в розмірі, визначеному у довідці розрахунку.

Контракт набирає чинності з моменту його підписання і діє до 30.06.2023 року, а в частині відшкодування особою витрат на її утримання Контракт діє протягом трьох років з моменту, коли виконавцю стало відомо про невиконання особою взятих на себе зобов'язань.

На підставі наказу Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ "По особовому складу" від 30.01.2018 року № 21ос рядового поліції ОСОБА_1, курсанта першого курсу факультету підготовки фахівців для підрозділів кримінальної поліції, звільнено відповідно до Закону України "Про національну поліцію" зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 (у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) та відраховано з навчання 30.01.2018 року.

Відповідно до частини сьомої статті 63 Закону України "Про національну поліцію", контракт про навчання укладається з громадянами, які зараховані до вищого навчального закладу із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, за умови досягнення такими особами 18-річного віку. Визначення правових відносин між курсантами вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, яким не виповнилося 18 років, і державою здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

В адміністративному позові позивач просить стягнути з відповідача витрати, повязані з його утриманням у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ. Таким чином, Дніпропетровський державний університет внутрішніх справ є державним вищим навчальним закладом, а спір, в даному випадку, виник з приводу відшкодування витрат, повязаних із утриманням у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, особою, яка звільнена зі служби у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.

З урахуванням вищенаведених обставин вбачається, що Дніпропетровський державний університет внутрішніх справ не належить до числа субєктів владних повноважень, а тому у нього відсутні, передбачені законом, повноваження звертатися до адміністративного суду з позовом до фізичної особи про стягнення витрат, повязаних з утриманням у вищому навчальному закладі.

Викладене вище узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові ОСОБА_4 Верховного Суду від 14.03.2018 року у справі № 461/5577/15-ц (провадження № 14-18цс18).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи, що спірні правовідносини підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, даний спір підлягає вирішенню в місцевому загальному суді в порядку цивільного судочинства, отже суд вважає за необхідне закрити провадження у адміністративній справі.

Згідно з частиною 1 статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

В силу викладеного, суд вважає необхідним розяснити позивачу його право звернутися до місцевого суду, в порядку та у строки передбачені Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до частини 2 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами та доповненнями), сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, Дніпропетровським державним університетом внутрішніх справ при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду у розмірі 1762,00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням № 3756 від 16.04.2018 року.

Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 1762,00 грн. підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 19, 238, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі № 804/3219/18 за позовною заявою Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ (пр. Гагаріна, 26, м. Дніпро, 49005, ) до ОСОБА_1 (вул. Дачна, 53, с. Орлівщина, Новомосковський район, Дніпропетровська область, 51215, іпн НОМЕР_1), третя особа на стороні позивача Головне управління Національної поліції України в Дніпропетровській області (вул. Троїцька, 20-а, м. Дніпро, 49101, ) про стягнення заборгованості в сумі 16055,28 грн..

Стягнути з Державного бюджету України на користь Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ () документально підтверджені судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 копійок).

Відповідно до частини 1 статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України, розяснити позивачу, що розгляд даної позовної заяви відноситься до юрисдикції цивільного суду, в порядку та у строки передбачені Цивільним процесуальним кодексом України.

Розяснити позивачу, що відповідно до частини 2 статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України, повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у строки встановлені статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_5