Справа № 815/2565/18
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2018-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2565/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Вовченко O.A.,

секретар судового засідання Іщенко С.О.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 (за довіреністю),

представника відповідачів ОСОБА_2 (за довіреністю),

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «КІРОС ЛТД» до Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, третьої особи на стороні відповідачів без самостійних вимог щодо предмета спору дочірнє підприємство «Херсонський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про визнання протиправними та скасування постанови та розрахунку плати за проїзд,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «КІРОС ЛТД» до Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, третя особа на стороні відповідачів без самостійних вимог щодо предмета спору дочірнє підприємство «Херсонський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», у якому позивач просить суд:

1. Визнати протиправною та скасувати постанову № 030962 від 19 березня 2018 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 1700,00 грн., винесену Управлінням Укртрансбезпеки в Одеській області;

2. Визнати протиправним та скасувати розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів до акту № 0000747 від 02.02.2018 р., складеного Міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки м. Херсон, яким нарахована сума до сплати в розмірі 170,10 євро.

Ухвалою від 04 червня 2018 року позов ТОВ ВКФ «КІРОС ЛТД» в особі представника за довіреністю ОСОБА_1 до управління Укртрансбезпеки в Одеській області, Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки залишено без руху та позивачу надано 5-денний строк на усунення недоліків позовної заяви з моменту отримання копії ухвали.

Ухвалою суду від 18 червня 2018 року судом прийнято до розгляду позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «КІРОС ЛТД», відкрито провадження у адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «КІРОС ЛТД» до управління Укртрансбезпеки в Одеській області, Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправними та скасування постанови та розрахунку плати за проїзд та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 02 лютого 2018 р. посадовими особами Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (відповідач 2) була здійснена рейдова перевірка на а/д М-14 Одеса-Мелітополь-Н.Азовськ 203 км+500 м, за результатам якої проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу, що належать на праві власності ТОВ ВКФ «КІРОС ЛТД»: спеціалізований вантажний сідловий тягач - Е марки DAF модель FT 95 XF 430 (ВН0502НН) із напівпричіпом цистерною марки SCHWARTE (ВН6503ХХ). За результатами зважування посадовими особами відповідача 2 складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 000971, яким зафіксовано порушення ТОВ ВКФ «КІРОС ЛТД» вимог ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», а саме: відсутній дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами у разі перевезення вантажів з перевищенням вагових обмежень або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, за що ч.1 абз.3 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» передбачено відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн. Зазначає, що на думку контролюючого органу підприємством допущено перевищення норми навантаження на одиничну ось, що відображено у складеному управлінням Укртрансбезпеки розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № 57/18 від 02.02.2018 р., та нараховано плату за проїзд в розмірі 170,10 ОСОБА_3. У розрахунку міститься наступна інформація: фактичне навантаження на одиничну ось становить 12,25 т, що перевищує допустиме на 1,25 т та у відсотковому еквіваленті становить 11,36 % понад норми. Водій ТОВ ВКФ «КІРОС ЛТД» не погодився з порядком проведення рейдової перевірки та з показниками габаритно-вагового контролю, в результаті чого відмовився підписувати складений представниками державної влади акт перевірки, про що в останньому міститься відповідна відміткас. Вказує, що Управлінням Укртрансбезпеки в Одеській області (Відповідач 1) на адресу ТОВ ВКФ «КІРОС ЛТД» було направлене запрошення від 02.03.2018 р. вих. № 1553/1-31-18 на розгляд справи щодо порушене законодавства про автомобільний транспорт. 19.03.2018 р. представник ТОВ ВКФ «КІРОС ЛТД» був присутній на розгляді зазначеної справи. 19.03.2018 року Відповідач 1 виніс постанову № 030962 про застосування до ТОВ ВКФ «КІРОС ЛТШ адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1700,00 грн. Зазначає, що представники управління Уктрансбезпеки здійснювали свої посадові обовязки без законних на те підстав, оскільки під час зупинення транспортного засобу ТОВ ВКФ «КІРОС ЛТД» відповідачем 2 не були надані для ознайомлення графік рейдових перевірок та направлення на перевірку, тим самим порушено п.п. 4,12,19 Порядку та обмежено право позивача на інформацію, передбачене ст. 5 ЗУ «Про інформацію». Під час здійснення габаритно-вагового контролю перевіряючими не було надано для ознайомлення свідоцтво про повірку пересувного вагового комплексу, що є порушенням умов п.5 п.п. 8 Вимог, п.п.12-13 Постанови № 879, ст. 5 ЗУ «Про інформацію» та безпідставним позбавленням ТОВ ВКФ «КІРОС ЛТД» права на отримання повної та достовірної інформації про технічну придатність ваг, які були; використані для зважування ТЗ позивача. Вказує, що акт перевірки та розрахунок плати за проїзд також не містять будь-яких характеристик зважувального обладнання, зокрема в частині: якими саме вагами проводилось зважування транспортного засобу (тип, модель, заводський номер), чи призначені вони для проведення зважування у русі, який відсоток похибки таких ваг, чи компетентним органом проведено повірку ваг, чи не втратили документи на ваги чинність, тощо. Зазначає, що відповідно до товарно-транспортної накладної від 02.02.2018 року ТОВ ВКФ «КІРОС ЛТД» перевозило добрива рідкі азотні, тобто наливний (рідкий) вантаж, який по своїй природі є рухомим, а тому його маса не є сталою у різних точках автомобіля під час руху, рідина має властивості плинності і легко деформується під дією мінімальних сил. Контролюючий орган, нехтуючи особливостями вантажу, проводив зважування не у статичному режимі, а у русі на пересувному ваговому обладнанні, не зважаючи на той факт, що при нахилі транспортного засобу під час заїзду на платформу ваг та гальмуванні відбувається переміщення наливного вантажу, що призводить як до зменшення навантаження на одні осі, так і збільшення на інші, що у такий спосіб (зважування у русі) не дає можливості встановити точний та достовірний показник навантаження на кожну з осей транспортного засобу. Зважування було проведене без дотримання часу, необхідного для врівноваження вантажу. Таким чином, помилкові дані про навантаження на осі при і перевезенні наливного вантажу можуть стати результатом навіть незначного нахилу транспортного засобу під час зважування, і спричинити зміну центру ваги у русі. 24 січня 2018 року ТОВ ВКФ «КІРОС ЛТД» звернулося до Національного наукового центру «Інститут метрології» із письмовим запитом щодо особливостей застосування вагів електронних для поосного зважування автомобілів у русі. Відповідно до наданої ННЦ «Інститут метрології» відповіді (вих. № 130/34-451 від 16.02.2018 року), поосні ваги застосовуються як засіб попереднього контролю і у випадку появи сумнівів, розбіжностей та ін. здійснюється контроль маси транспортного засобу на стаціонарних вагах. Згідно з вимогами національного законодавства України такими вагами можна визнати неавтоматичні зважувальні прилади, які здійснюють зважування у статичному режимі, клас точності яких не нижче середнього згідно з ДСТУ EN 45501:2016. і які відповідають вимогам Технічного регламенту щодо неавтоматичних зважувальних приладів (затверджений Постановою КМУ № 163 від 24.02.2016 р. ), що підтверджено під час процедури оцінки відповідності. З огляду на розяснення ННЦ «Інститут метрології», ваги електронні для поосного зважування автомобілів у русі можуть бути застосовані для попереднього, а не остаточного габаритно-вагового контролю і для належного встановлення достовірних вагових параметрів, зважування повинне бути здійснене у статичному режимі за допомогою вагів, що відповідають ДСТУ EN 45501:2016 «Метрологічні аспекти неавтоматичних зважувальних приладів». Ці ваги можуть бути застосовані лише для визначення навантаження на вісь ТЗ, який перебуває у нерухомому стані (статиці). а не динаміці». Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 28.12.2010 р. № 624 «Про затвердження національних стандартів України та скасування чинності нормативних документів», затверджено національний стандарт України ДСТУ OIML R 134-1:2010. Відповідно до зазначеного ДСТУ, ваги для поосного або групового (група осей) зважування в русі не можуть використовуватися для зважування рідких вантажів або будь-яких інших вантажів, центр маси яких може змінитися під час руху. Згідно із п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, фактична маса транспортних засобів та їхніх складів не повинна перевищувати 40 т. У товарно-транспортній накладній позивача зазначено, що повна маса ТЗ (з вантажем) складає 38440 кг, в довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю - 37 т 450 кг, тобто у межах встановленої законодавством норми, що свідчить про дотримання позивачем вимог по загальній масі ТЗ, що також підтверджується і складеними контролюючим органом розрахунком. Зазначає, що згідно розрахунку, фактичне навантаження на одиничну ось у відсотковому еквіваленті становить 11,36 % понад норми. Тобто, у відповідності до вищевказаних положень постанови №879, подальший рух транспортних засобів ТОВ ВКФ «КІРОС ЛТД» мав бути забороненим, чого відповідачем 2 зроблено не було, що є порушенням передбаченої законодавством процедури здійснення габаритно-вагового контролю, а саме п.21 Постанови № 879 та свідчить про відсутність будь-яких підстав для складання контролюючим органом розрахунку плати за проїзд та винесення постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу. Також вказує, що 19 березня 2018 р. представник ТОВ ВКФ «КІРОС ЛТД» зявився на розгляд справи у приміщення відповідача 1, та у звязку із недостатністю всіх документів, необхідних для здійснення детального аналізу вчинюваних представниками контролюючого органу дій по перевірці та зважуванню ТЗ, подав письмове клопотання з проханням надати: свідоцтво про повірку ваг та свідоцтво про державну метрологічну атестацію ваг, яким проведено зважування ТЗ ТОВ ВКФ «КІРОС ЛТД»; графік перевірки, затверджений належним чином компетентним органом державної влади; направлення на перевірку; чек зважування. Аналогічне клопотання було направлене рекомендованим листом з повідомленням про вручення і описом вкладення до Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки м.Херсон, але вказане клопотання було повернене позивачу у звязку із закінченням строку зберігання листа. Під час безпосереднього розгляду справи, Управління Укртрансбезпеки в Одеській області не в змозі було надати представнику підприємства для ознайомлення вищезазначені документи, і відповідно Чорноморським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки м.Херсон поштою зазначені документи також не були направлені на адресу підприємства. 19 березня 2018 року, тобто в день розгляду справи, без врахування клопотання позивача, відповідачем 1 було вирішено питання про стягнення штрафу в розмірі 1700 грн. Зазначене свідчить про винесення стосовно ТОВ ВКФ «КІРОС ЛТД» постанови про застосування адміністративно-господарських штрафу без всебічного, повного та обєктивного зясування всіх обставин у справі, з метою накладання штрафу, а не зясування істини. Таким чином, за відсутності належних доказів, які б об'єктивно підтверджували факт вчинення ТОВ ВКФ «КІРОС ЛТД» правопорушення, представник Управління Укртрансбезпеки в Одеській області прийняв необґрунтоване рішення у справі.

Враховуючи викладене, позивач просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

18 липня 2018 року до суду від представника відповідачів за вх.№ЕП/4009/18 та за вх.№ЕП/4015/18 надійшли відзив та доповнений відзив на позов, у яких посилається на постанову КМУ від 11.02.2015 №103, якою затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, постанову КМУ від 26.06.2015 № 592 «ОСОБА_4 питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті», розпорядження КМУ №1378-р від 16.12.2015 р. «Питання Державної служби з безпеки на транспорті», «Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті», затверджений ПКМУ № 1567 від 08.11.2006 року, постанову КМУ № 879 від 27.06.2007 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування», Закон України «Про дорожній рух», Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 та зазначає, що Чорноморським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки виявлено факт перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху України, без дозволу виданого Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд великовагових, великогабаритних транспортних засобів. Перевірка інспекторським складом відповідача здійснювалася на підставі направлення на перевірку № 006649 від 26.01.18 р., та наказу ДСБТ № 68 від 25.01.18. Відстань перевезення від місця навантаження позивача до місця зважування і розвантаження перевірена за допомогою інтернет ресурсу http://della.ua/distance/, застосування якого визнано правомірним ухвалою ВАС України по справі №813/214/16. Дії відповідача по здійсненню розрахунку плати за проїзд від 02.02.18 р. відповідають вимогам Порядку 879, доказом, чого слугуватиме відповідність арифметичним цифровим показникам розрахунку від 02.02.18 р., що не оспорюється позивачем. Всі вимоги законодавства, що регулюють взаємовідносини позивача з відповідачем, включаючи технічні та адміністративні вимоги до зважувальної техніки, останнім виконано. Водночас, необхідно зауважити, що при здійсненні перевірки водій транспортного засобу ОСОБА_5 зауважень до дій контролюючих органів не висловлював, про що свідчить його відмова в заповненні відповідної графи в акті перевірки. Зазначає, що не відповідають дійсності твердження позивача, що зважування його транспортного засобу відбувалося в русі. З огляду на це, ним невірно трактуються ціла низька законодавчих актів. Один з них - Порядок 879, з змінами затвердженими ПKM від 30.08.17р. №671. Методика зважування, в тому числі наливних вантажів, проведення зважування за II відсутності, належить виключно до знань та компетенції ДП «Херсонський облавтодор». Наказом ДП «УкрНДНЦ» від 10.03.2017 №39 скасовано ряд національних нормативних документів на яки посилається позивач (колію наказу додаємо). В новій редакції ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність», яка вступила в дію з 01.01.16 р., процедуру метрологічної атестації скасовано. У відповідності до вимог п. 31 Порядку 879 водію ОСОБА_5 було вручено довідку №0016401 від 02.02.18 про результати здійснення ГВК (законодавчо затверджений бланк довідки не містить графу «вручено, отримано водієм»). Перелік документів, наведений позивачем, що на його думку відповідач мав йому надати, але цього не зробив, є не відповідним вимогам законодавства. Проте, відповідачем листом від 26.02.18 за вих. №1148 було повідомлено позивача про заборгованість з наданням (додатком) 3-х документів здійснення відносно його автомобілю ГВК (копія додається). Зазначає, що оскаржуваний розрахунок складено посадовими особами у відповідності з діючим законодавством України та що при його складанні не було допущено порушень прав і законних інтересів позивача.

Враховуючи викладене, представник відповідачів просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

30 липня 2018 року ухвалою суду визначено розгляд даної справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та розяснено, що розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі.

У судовому засіданні 25.09.2018 року усною ухвалою, яка прийнята судом без виходу до нарадчої кімнати та занесена до протоколу судового засідання, судом залучено до участі у справі у якості третьої особи на стороні відповідачів без самостійних вимог щодо предмета спору дочірнє підприємство «Херсонський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» ().

25 вересня 2018 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду.

17 жовтня 2018 року до суду від третьої особи надійшла за вх.№30821/18 заява про розгляд справи без участі третьої особи.

Станом на момент винесення рішення пояснення третьої особи щодо позову та відзиву до суду не надходили.

24 жовтня 2018 року судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення суду та зазначено, що повний текст рішення суду буде виготовлено у строк, визначений ч.3 ст.243 КАС України.

Згідно з приписами ч.3 ст.243 КАС України залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - пять днів з дня закінчення розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

Відповідно до ч.4 та ч.5 ст.120 КАС України останнім днем строку, який закінчується вказівкою на певний день, вважається цей день. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Оскільки 10-й день складення повного тексту рішення по даній справі припадає на вихідний день (субота), в силу положень ст.120 КАС України, повний текст рішення суду складено суддею 05 листопада 2018 року (перший робочий день).

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідачів у судовому засіданні у задоволенні позовних вимог просив відмовити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини справи, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «КІРОС ЛТД» () згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань здійснює такі види діяльності за КВЕД: 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 46.33 Оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт (основний); 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель.

Позивач є власником транспортного засобу марки «DAF», державний номер НОМЕР_1, з причепом державний номер НОМЕР_2, за допомогою яких здійснює послуги з вантажних перевезень, тобто є автомобільним перевізником у розумінні положень ст.1, ст.29 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 року (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно з п.8 вказаного Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567 (далі - Порядок №1567) (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб'єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.

Відповідно до п.3 вказаного Порядку органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансінспекція, її територіальні органи - управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління.

Згідно з п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2015 року № 592 правонаступником майна, прав та обов'язків територіальних органів Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті, що ліквідуються згідно з пунктом 1 цієї постанови, є Державна служба з безпеки на транспорті.

Відповідно до п.4 Порядку №1567 державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно з п.14 зазначеного Порядку №1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об'єктах, що використовуються суб'єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Судом встановлено, що позивач 02 лютого 2018 року здійснював перевезення добрив рідких азотних (КАС-32, безпечний) масою нетто 23280 кг., вага брутто 38440 кг., від вул.Карантинний острів-1 м.Херсон, що підтверджується товарно-транспортною накладною №321 від 02.02.2018 року (а.с. 20, 67).

Під час перевезення вантажу транспортний засіб було зупинено для проведення габаритно-вагового контролю посадовими особами Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на 203 км+500 м автомобільної дороги М-14 «Одеса-Мелітополь-Н.Азовськ».

Під час габаритно-вагового контролю встановлено, що водій транспортного засобу DAF SCHWARTE, реєстраційний номер НОМЕР_3/ВН6503ХХ порушив ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме надання послуг з перевезення вантажу без оформлення документів, перелік яких визначено ст.48 цього закону, а саме: відсутній дозвіл на рух автодорогами загального користування, або документ про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів. Посадовими особами відповідача складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №000971 від 02 лютого 2018 року (а.с.11, 56, 112). Графа «Пояснення водія про причини порушень» не заповнена, від підпису акту водій ОСОБА_5 відмовився.

Згідно довідки №0016401 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 02 лютого 2018 року (а.с.21, 68, 115) навантаження на осі, тонн: 1)7.05; 2)12.25, 3)5.80; 4)6.20; 5)6.15; повна маса транспортного засобу 37,45 тонн.

Також посадовими особами відповідача в ході перевірки на підставі довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю складено талон від 02.02.2018 року (а.с.116) з визначенням вагових показників по осям та в цілому, акт №0000747 (а.с.22, 69, 113) про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 02.02.2017 року та розрахунок №57/18 від 02.02.2018 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту від 22.02.2018 року №0000747 (а.с. 12, 50, 114). Згідно розрахунку №57/18 позивачеві визначено суму до сплати 170,10 євро.

У розрахунку міститься наступна інформація: - фактичне навантаження на одиничну ось становить 12,25 т, що перевищує допустиме на 1,25 т та у відсотковому еквіваленті становить 11,36 % понад норми.

Управлінням Укртрансбезпеки в Одеській області на адресу ТОВ ВКФ «КІРОС ЛТД» було направлене запрошення від 02.03.2018 року вих. № 1553/3-31-18 на розгляд справи щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт (а.с.14, 61). До запрошення були додані копії наступних документів: копію акта рейдового, копію розрахунку до акту ГВК.

19 березня 2018 року представник ТОВ ВКФ «КІРОС ЛТД» був присутній на розгляді зазначеної справи.

19 березня 2018 року відповідач виніс постанову № 030962 (а.с.13, 58, 121), якою було застосовано за вищевказане порушення до ТОВ ВКФ «КІРОС ЛТД» адміністративно-господарський штраф у розмірі 1700,00 грн.

Не погоджуючись з наведеними вище розрахунком плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу, позивач оскаржив їх в судовому порядку.

Відповідно до положень ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади й місцевого самоврядування, їхні посадові та службові особи повинні діяти в порядку та спосіб передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.14 Порядку №1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об'єктах, що використовуються суб'єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Пунктом 15 Порядку №1567 передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Відповідно до ч.2 ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Згідно з ч.4 ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 року «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» (далі порядок №879) установлено, що дія Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, поширюється на вітчизняних та іноземних перевізників, що здійснюють перевезення вантажів на території України.

Згідно з п. 28 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 року (далі Порядок №879), плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху (пункт 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року за №30).

Згідно пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року за №1306 за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Пунктом 21 Порядку № 879 передбачено, що у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України. У разі наявності підозри щодо перевищення нормативних габаритно-вагових параметрів транспортного засобу, працівники пунктів габаритно-вагового контролю проводять його повторне зважування.

У разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних зважувальних пунктах порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується.

Власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб (пункт 23 Порядку).

В пункті 24 Порядку № 879 встановлено, що після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.

Судом встановлено, що транспортний засіб позивача внаслідок габаритно-вагового контролю не затримувався, а після його проходження подальший рух транспортного засобу не заборонявся.

Суд також зазначає, що, позивачем перевозився текучий (рідкий) вантаж добрива рідкі азотні. Даний вантаж не є статичним під час руху автомобіля, його маса постійно перерозподіляється, тобто не є сталою у різних точках автомобіля під час руху, що в свою чергу не дає можливості за відсутності відповідної методики зважування з достовірністю встановити, що перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням вагових обмежень.

Зі змісту акта від 02.02.2018 року №0000747 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 02.02.2018 року та оскаржуваного розрахунку вбачається, що дані документи не містять характеристик в частині вимірювального та зважувального обладнання при проведенні габаритно-вагового контролю, зокрема, якими саме вагами проводилось зважування транспортного засобу позивача, який відсоток похибки таких ваг і чи враховувався під час зважування рідкий стан вантажу, тощо.

Відповідно до п.19 Порядку №879, під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпека або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку.

Вказаним положенням Порядку №879 хоч і передбачена наявність методики, на підставі якої проводиться процес вимірювання (зважування) габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісі (осі) транспортного засобу, як на дату проведення ГВК, так і на даний час відповідна методика Мінекономрозвитку не затверджена.

Єдиною методикою виконання вимірювань поосьових навантажень на маси вантажних транспортних засобів у русі в Україні є лише ОСОБА_6 виконання вимірювань поосьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів у русі, розроблена Харківським національним автомобільно-дорожнім університетом Державної служби автомобільних доріг України, затверджена заступником голови Державної служби автомобільних доріг України (Укравтодор), атестована у відповідності з ГОСТ 8.010-99 Національним науковим центром «Інститут Метрології», свідоцтво про атестацію № 02-84-08 (надалі - ОСОБА_6).

Вказана методика не розповсюджується на транспорті засоби з рідким вантажем або вантажем, що змінює розподіл навантажень на вісі транспортного засобу в русі. Зазначене свідчить про відсутність вимог щодо нормативів навантаження транспортних засобів з відповідним видом вантажу, та, відповідно, про неможливість встановлення факту порушення вагових параметрів.

З огляду на викладене, суд зазначає, що дії відповідача при здійсненні зважування транспортного засобу з рідким вантажем, що змінює розподіл навантажень на осі транспортного засобу в русі, та результати вимірювання, здійснені відповідачем, не можна вважати правомірними, бо такі свідчать про неможливість встановлення достовірного та точного показника навантаження на кожну з осей транспортного засобу з відповідним сипучим вантажем.

Крім того, відповідно до пп.5-1 п.2 Порядку №879, документальний габаритно-ваговий контроль це визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу.

Згідно із п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, фактична маса не повинна бути вище 40 т.

Як зазначалося вище, у день здійснення зважування відповідачем транспортного засобу 02.02.2018 року, водій позивача здійснював транспортування добрив рідких азотних транспортним засобом з причепом загальною масою з вантажем 38,440 т, тобтоу межах дозволеного.

Окрім цього, згідно наданого свідоцтва №380/М про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки САВПВ-20 №0001 від 20 квітня 2017 року (а.с.152) вбачається, що таке чинне до 20 квітня 2018 року та відповідає вимогам ДСТУ EN 45501:2017 та паспорту ваг Мах=20000 кг., Min=500 кг., е=50 кг.

Суд зазначає, що згідно наказу державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» №172 від 15.06.2016 року пунктом 2 з 01 липня 2016 року скасовано національний стандарт України ДСТУ EN 45501:2007 «Прилади неавтоматичні зважувальні. Загальні технічні вимоги та методи випробування» (EN 45501:1992, IDT).

Отже, на момент повірки засобу вимірювальної техніки, яким проводилось вимірювання транспортного засобу позивача, державні стандарти, до вимог якого здійснювалась перевірка зважувального приладу вже не діяв, натомість згідно вищевказаного наказу було введено в дію нові ДСТУ EN 45501:2016 (EN 45501:2015, IDT).

Таким чином суд приходить до висновку про хибність твердження відповідача про перевищення транспортним засобом позивача нормативних вагових параметрів, оскільки відсутні докази, що підтверджували б правомірність застосування вищевказаного засобу вимірювальної техніки та відповідність засобу вимірювальної техніки вимогам ДСТУ EN 45501:2016.

Суд вважає, що вимога позивача визнати протиправним та скасувати розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів до акту № 0000747 від 02.02.2018 р., складеного Міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки м. Херсон, яким нарахована сума до сплати в розмірі 170,10 євро. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Окрім цього, як вбачається з акту №000971 від 02.02.2018 року, такий підписано посадовими особами ОСОБА_7 та ОСОБА_4. В той же час, згідно наданого представником відповідача направлення на перевірку №006649 від 26 січня 2018 року (а.с.119) вбачається, що таке видане головним спеціалістам ВДК та нагляду за безпекою на наземному транспорті ОСОБА_8, ОСОБА_9, головному спеціалісту ВНАПослуг ОСОБА_10, старшим державним інспекторам ВДК та нагляду за безпекою на наземному транспорті ОСОБА_3 та ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_7

Суд приходить до висновку, що акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №000971 від 02 лютого 2018 року підписаний не уповноваженою на це особою.

Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи. Так, згідно абз.3 вказаної статті, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.п.26, 27 Порядку №1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб'єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб'єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Враховуючи те, що судом встановлено хибність тверджень відповідача про перевищення транспортним засобом позивача нормативних вагових параметрів, суд вважає, що є протиправною та підлягає скасуванню і постанова № 030962 від 19 березня 2018 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 1700,00 грн., винесена Управлінням Укртрансбезпеки в Одеській області яка прийнята на підставі акта №000971 від 02.02.2018 року, підписаного не уповноваженою на це особою.

Відповідно до частини першої ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги вищевикладене, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтовані, документально підтверджені, відповідають чинному законодавству, отже підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що, позивачем за подачу даного адміністративного позову сплачено судовий збір у розмірі 3524,00 грн. згідно платіжних доручень №358 №359 від 29 травня 2018 року (а.с.5, 52).

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про стягнення солідарно за рахунок бюджетних асигнувань управління Укртрансбезпеки в Одеській області, Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на користь товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «КІРОС ЛТД» судовий збір у розмірі 3524,00 грн. (три тисячі пятсот двадцять чотири гривні 00 копійок), сплачений згідно платіжних доручень №358 та №359 від 29.05.2018 року.

Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «КІРОС ЛТД» задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 030962 від 19 березня 2018 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 1700,00 грн., винесену Управлінням Укртрансбезпеки в Одеській області.

Визнати протиправним та скасувати розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів до акту № 0000747 від 02.02.2018 р., складеного Міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки м. Херсон, яким нарахована сума до сплати в розмірі 170,10 євро.

Стягнути солідарно за рахунок бюджетних асигнувань управління Укртрансбезпеки в Одеській області, Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на користь товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «КІРОС ЛТД» судовий збір у розмірі 3524,00 грн. (три тисячі пятсот двадцять чотири гривні 00 копійок), сплачений згідно платіжних доручень №358 та №359 від 29.05.2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «КІРОС ЛТД» (вул.Середньофонтанська, 16, м.Одеса, 65023, ).

Відповідачі:

- управління Укртрансбезпеки в Одеській області (вул.Успенська, 4, м.Одеса, 65014);

- Чорноморське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки (Бериславське шосе, 46, м.Херсон, 73008.

Третя особа на стороні відповідачів без самостійних вимог щодо предмета спору - дочірнє підприємство «Херсонський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (вул.Поповича, буд.23, м.Херсон, 73000, .

Повний текст рішення складено та підписано 05.11.2018 року.

Суддя О.А. Вовченко

.