Справа № 464/4964/18
Суддя: Рудаков І. П.
Дата ухвалення: 2018-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/4964/18
пр.№ 2-а/464/190/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2018 року м. Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі головуючого судді Рудакова І.П.,

за участю секретаря судового засідання Захарчук О. Ю.,

справа № 464/4964/18,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 зявився,

відповідач адміністративна комісія Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення,

за участю представників учасників справи: представник відповідача ОСОБА_2 зявився,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача у якому просить скасувати постанову № 200 від 16 серпня 2018 року винесену відповідачем та закрити провадження у справі; судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позову покликається на те, що 16.08.2018 відповідачем винесено спірну постанову, якою накладено на позивача адміністративне стягнення у виді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 152 КУпАП. Вважає її винесення неправомірним, оскільки звертався 02.06.2017 до Львівської міської ради про встановлення літнього майданчика без привязки до стаціонарних обєктів рестронного господарства на вулиці Данила Апостола, 10 у м. Львові, однак отримав відмову адже земельна ділянка за вказаною адресою не відносить до земель комунальної власності, а перебуває у користування юридичної особи. Надалі позиваче було погоджено розміщення такого майданчика законним володільцем земельної ділянки ПрАТ «ПІВДЕНЬЗАХІДЕЛЕКТРОМЕРЕЖБУД». Вважає, що у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення. Разом із тим, покликається що постанова винесена з порушення ст. 38 КУпАП. Враховуючи наведене, просить позов задовольнити.

16 жовтня 2018 року на адресу суду відповідачем подано відзив, який містить заперечення проти позову. Вважає, що оскільки позивачем не було отримано дозвільних документів на встановлення тимчасової споруди та відкритого літнього майданчика, а тому у відповідності до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядку розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові, просить у позові відмовити.

30 серпня 2018 року ухвалою суду прийнято до розгляду справу, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задоволити з підстав викладених у позовній заяві.

У судовому засіданні представник відповідача заперечив проти позову та просить у такому відмовити з підстав викладених у відзиві на позов.

Дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов наступного.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст. 152 КУпАП передбачає відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Згідно ст. 218 КУпАП, адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 152 КУпАП.

Як встановлено в ст. 38 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», контроль у сфері благоустрою населених пунктів спрямований на забезпечення дотримання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та підпорядкування, а також громадянами, у тому числі іноземцями та особами без громадянства, вимог цього Закону, Правил благоустрою території населеного пункту та інших нормативно-правових актів.

Статтею 40 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що для здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, виконанням Правил благоустрою території населеного пункту, в тому числі організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян, утримання в належному стані закріплених за підприємствами, установами, організаціями територій, сільські, селищні, міські ради можуть утворювати інспекції з благоустрою населених пунктів.

Згідно із ч.1 ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно з п. п. 2.1, 2.20, 2.21, 2.30, 2.31 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності , затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України № 244 від 21.10.2011 (далі Порядок) підставою для розміщення тимчасової споруди є паспорт привязки тимчасової споруди, відхилення від паспорта привязки тимчасової споруди не допускається. У разі самовільно встановленої тимчасової споруди така споруда підлягає демонтажу, розміщення тимчасової споруди самовільно забороняється. Аналогічне положення міститься у ухвалі ЛМР від 23.04.2015 № 4526 «Про затвердження порядку розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові».

Разом із тим, вказана ухвала ЛМР містить перелік дій, які необхідно здійснити для отримання дозволу на встановлення відкритого літнього майданчика субєктом господарювання.

Згідно з р.20 п.20.1.24 Правил благоустрою м.Львова (далі Правила), затверджених ухвалою Львівської міської ради від 21.04.2011 № 376 (із змінами і доповненнями) самочинне встановлення літніх майданчиків, відгороджень, постійних і тимчасових огорож, риштувань, дорожніх знаків, кіосків, а також стаціонарних, спеціальних конструкцій зовнішньої реклами та несвоєчасна їх перереєстрація, самовільне паркування автомобілів у межах зони паркування тягнуть за собою відповідальність у відповідності до п.44 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування» та за порушення цих Правил накладаються стягнення, передбачені ст.ст.88, 152 КУпАП.

Постановою адміністративної комісії Сихівської районної адміністрації ЛМР від 16.08.2018 року № 200 у справі про адміністративне правопорушення позивача ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.152 КУпАП та на підставі ст.36 КУПАП застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн. (а.с.5). Зі змісту постанови встановлено, що позивач самовільно встановив літній майданчик та тимчасову споруду за адресою місто Львів, вулиця Данила Апостала, 10 у м. Львові.

Копію даної постанови було особисто вручено позивачу 16.08.2018 року, що не оспорюється сторонами.

Запрошення на засідання адміністративної комісії особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, було направлено рекомендованим листом, що підтверджується повісткою та квитанцією (а.с37).

Частиною 1 ст.5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акту чи окремих його положень; 3) визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) субєкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - субєкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обовязковими до виконання на відповідній території.

Згідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підставі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протоколи про адміністративне правопорушення № 2054б, № 2051б від 25.06.2018р. відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушень, передбачених ст.152 КУпАП, було оформлено згідно чинного законодавства, Дії посадової особи з приводу складених протоколів не оскаржувались.

Факт вчиненого правопорушення ОСОБА_1 підтверджується самим позивачем, який підтвердив вчинення правопорушень, а саме: самовільне встановлення літнього майданчику та тимчасової споруди за адресою місто Львів, вулиця Данила Апостала, 10 у м. Львові та протоколами про адміністративне правопорушення № 2054б, № 2051б від 25.06.2018р.

Доказів, на спростування обставин, викладених в постанові адміністративної комісії від 16 серпня 2018 року, позивач суду не надав.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що адміністративна комісія Сихівської районної адміністрації ЛМР при винесенні оспорюваної постанови діяла в межах чинного законодавства, права особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності не порушувались, підстави для закриття справи про адміністративне правопорушення у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення відсутні. Оскаржувана постанова винесена правомочною особою адміністративною комісією при виконавчих органах міських рад /ст.218 КУАП/ в межах санкції статті, з врахуванням вимог ст.33, 36 КУАП /накладено стягнення в розмірі, що відповідає вчиненому/, відповідає вимогам ст.ст.283, 284 КУАП.

Покликання позивача на те, що на час складання протоколу про адміністративне правопорушення він погоджував розміщення літнього майданчика із законним володільцем земельної ділянки за спірною адресою не підтверджено жодними доказами, а тому доводи позивача з цього питання є голослівними та оцінюються судом критично.

Разом із тим, позивач у позовній заяві покликається на обставини, що закінчились строки притягнення до адміністративної відповідальності встановлені у ст. 38 КУпАП протягом двох місяців з дня виявлення адміністративного правопорушення, суд також оцінює критично, адже вважає, що оскільки правопорушення є триваючим, протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою посадою особою 25 червня 2018 року, а оскаржену постанову винесено 16 серпня 2018 року, тобто у межах строку встановленого ст. 38 КУпАП.

Таким чином, доводи позивача в заперечення своєї вини у вчиненні правопорушення є голослівними, жодними доказами не підтверджуються, спростовуються вищенаведеним, а відтак не приймається судом до уваги та розцінюються як уникнення адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст.293 КУАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає, зокрема, рішення про залишення постанови без змін, а скарги без задоволення.

Оскільки підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття справи немає, тому в позові слід відмовити за безпідставністю.

У відповідності до ч. 5 ст. 139 КАС України судові витрати компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Керуючись ст.ст.9, 13, 72-77, 242, -244, 246, 271, 272, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

у позові ОСОБА_1 до адміністративної комісії Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення від 16 серпня 2018 року № 200 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 152 КУпАП та накладення адміністративне стягнення у виді штрафу - відмовити, постанову залишити без змін.

Судові витрати компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Постанову може бути оскаржено, згідно з ч.4 ст.286 КАС України, протягом 10 днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили, згідно з ст.272 КАС України, після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання місто Львів, вулиця Зубрівська,25/1, РНОКППФо НОМЕР_1;

відповідач адміністративна комісія Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, місце знаходження місто Львів, проспект Червоної Калини, 66.

Повне судове рішення проголошено 07 листопада 2018 року.

Суддя І. П. Рудаков