Справа № 811/1471/18
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2018-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

01 листопада 2018 року м. Дніпросправа № 811/1471/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Мельника В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження місті Дніпро апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.05.2018 в адміністративній справі №811/1471/18 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И Л А :

15.05.2018 року позивач звернувся до суду з заявою до відповідача про визнання протиправною та скасування постанови, якою накладено штраф у сумі 5100 грн.

У позовній заяві Управління зазначає, що пенсії працівникам органів внутрішніх справ виплачуються за рахунок коштів Державного бюджету України на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 травня 2018 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції для розгляду.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила такі обставини.

16 листопада 2017 року Голованівський районний суд Кіровоградської області прийняв постанову, якою зобов'язав Управління здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, починаючи з 01 січня 2016 року.

Рішення суду набрало законної сили 16 січня 2018 року .

13 квітня 2018 року виконавча служба прийняла постанову про відкриття виконавчого провадження.

25 квітня 2018 року Управління сповістило виконавчу службу, що провело перерахунок пенсії ОСОБА_1 та нарахувало додаткові кошти в сумі 69198,84 грн. за період з 01 січня 2016 року по 31 березня 2018 року .

Кошти за період з 01 січня по 31 березня 2018 року в сумі 7688,76 грн. сплатило 19 березня 2018 року.

Зазначає, що заборгованість за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року виплачується відповідно до приписів постанови Уряду України від 21 лютого 2018 року №103.

Цим підзаконним нормативно-правовим актом встановлено, що заборгованість перед пенсіонерами органів внутрішніх справ, яка виникла на01 січня 2018 року, виплачується упродовж 2019-2020 років у певному відсотковому співвідношенні.

Постанова набрала чинності 24 лютого 2018 року.

02 травня 2018 року виконавча служба прийняла постанову про накладення на Управління штрафу в сумі 5100 грн. за невиконання рішення суду у встановлений державним виконавцем строк (протягом 10 робочих днів)

Постанову про накладення штрафу Управління отримало 08 травня2018 року.

Позивач звернувся до суду 15 травня того ж року

Зазначені обставини також встановлені судом першої інстанції і не оспорюються сторонами.

Не погодившись із зазначеною постановою, позивач звернувся з позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що судове рішення є обов'язковим до виконання, а контроль за останнім здійснює саме суд. Відстрочити або розстрочити виконання судового рішення може тільки суд. Оскільки позивачем у встановлений державним виконавцем строк рішення суду не виконано, то оскаржувана постанова про накладення штрафу за не виконання судового рішення є правомірною.

При вирішенні спору суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Згідно з частиною 6 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до частини 1 статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Позивач причиною невиконання судового рішення в повному обсязі у листі від 5 травня 2018 року зазначив постанову Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі - постанова № 103), якою заборгованість за 2016-2017 роки пенсіонерам МВС повинна виплачуватись після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету частинами протягом 2019-2020 років.

Колегія суддів зазначені доводи апелянта вважає безпідставними з огляду на таке.

За приписами ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Аналогічне положення містить у статті 14 КАС України.

Питання відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення вирішуються відповідно до статті 378 КАС України.

З огляду на вказані положення чинного законодавства колегія суддів приходить до наступної правової позиції - приписи постанови № 103 застосовуються лише до пенсій тих пенсіонерів органів внутрішніх справ (міліції), яким перерахунок пенсії органами ПФУ здійснений добровільно, а не за судовими рішеннями. У разі ж наявності рішення суду про такий перерахунок постанова № 103 застосуванню не підлягає, а розстрочення виплати заборгованості можлива лише у випадку судового рішення про це.

Оскільки в даному спорі пенсія позивачу перерахована відповідно до рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 16 листопада 2017 року, відповідач не має права застосовувати до спірних правовідносин приписи постанови № 103, а повинен виконати рішення суду в порядку, що застосовується саме для виконання судових рішень, яке для нього є обов'язковим і має пріоритет над постановою КМУ.

Таким чином, посилання відповідача на чинність цієї постанови КМУ є безпідставною і діяти відповідно до її приписів в даному випадку він не має права.

Отже, відповідь органу ПФУ про причини невиконання судового рішення, викладена в листі від 25 квітня 2018 р, правомірно державним виконавцем кваліфікована як невиконання рішення суду без поважних причин, про що правильного висновку дійшов суд першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що жодних інших доводів, ніж вчинення дій відповідно до постанови № 103, позивачем у зазначеному вище листі не заявлялось, а тому державним виконавцем в оскарженій постанові дії боржника щодо невиконання судового рішення аналізувались лише з цієї точки зору, що є правильним.

Доводи органу ПФУ щодо відсутності бюджетного фінансування на ці виплати вперше викладені ним лише в позові, а тому і не могли бути підставою для оцінки державним виконавцем, оскільки не були відомі останньому.

З огляду на вказане колегія суддів вважає, що при прийнятті оскарженої постанови державним виконавцем додержані усі вимоги до рішення суб'єкта владних повноважень, які викладені у статті 2 КАС України.

З огляду на вказане апеляційний суд вважає, що орган ПФУ не має права посилатись на відсутність у нього бюджетного фінансування на виплату певних пенсійних виплат у випадку, якщо ним не вчинювалось жодних дій для отримання такого фінансування та асигнувань.

Правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 22 листопада 2016 року у справі № 804/5081/13-а, колегією суддів враховується при ухваленні рішення, але не застосовується з огляду на таке.

У зазначеній постанові ВСУ дійшов висновку, що невиконання судового рішення органом ПФУ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, а накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Таке тлумачення застосування чинного законодавства до спірних відносин фактично позбавляє стягувача і державного виконавця будь-яких механізмів впливу на боржника, який взагалі в такому випадку не зацікавлений у виконанні судового рішення і по суті звільнений від відповідальності за його невиконання. Можливе накладення штрафу як раз і спонукає боржника до вчинення дій по найскорішому виконанню судового рішення, а тому є ефективним способом захисту стягувача. В іншому випадку судове рішення суб'єктом владних повноважень може не виконуватись роками без будь-яких негативних наслідків, що суперечить конституційному принципу обов'язковості судового рішення (ст. 129 Конституції України) і підриває віру людини у правосуддя. Проте, саме людина статтею 3 Конституції України визнана найвищою соціальною цінністю в Україні.

Крім того, частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, у справах "Сук проти України" та "Бурдов проти Росії" ЄСПЛ зазначив, що державні органи не можуть посилатися на відсутність коштів як на підставу невиконання своїх зобов'язань.

Верховним Судом України такі висновки Європейського суду з прав людини не аналізувались і фактично були проігноровані, що суперечить приписам чинного законодавства.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, який ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального прав, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 242, 243, 287, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України судова колегія-,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.05.2018 в адміністративній справі №811/1471/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов

суддя В.В. Мельник