Справа № 817/2019/17
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2018-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

06 листопада 2018 року

Київ

справа №817/2019/17

адміністративне провадження №К/9901/51232/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді - доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29.12.2017 (суддя - Борискін С.А.) та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2018 (судді: Франовська К.С. (головуючий), Іваненеко Т.В., Кузьменко Л.В.) у справі №817/2019/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області (далі - відповідач, контролюючий орган) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23.10.2017 №421-52.

2. Позов мотивований протиправністю оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та безпідставним визначенням контролюючим органом податкового зобов'язання на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, зважаючи на помилковість застосування податкової пільги щодо об'єкту оподаткування, а саме: у власності позивача перебуває не квартира, а житловий будинок загальною площею 374,8 кв.м, що не перевищує пільгову площу 500 кв.м, визначену п.266.7 ст.266 Податкового кодексу України, оскільки під час реєстрації нерухомості у 2004 році у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно були внесені помилкові відомості, що позивачу належить саме квартира. З метою внесення достовірних відомостей, позивач 06.12.2017 звернувся з відповідною заявою до державного реєстратора, на підставі якої були внесені зміни до Державного реєстру щодо володіння позивачем будинком, а не квартирою.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 29.12.2017, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2018 відмовлено у задоволені позовних вимог.

4. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції виходив з правомірності винесення спірного податкового повідомлення - рішення, враховуючи вимоги підпункту 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України при обчисленні бази оподаткування об'єкту житлової нерухомості, що належить позивачу, на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до яких, позивачу у 2016 році належала на праві власності квартира.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29.12.2017 та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2018 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1

6. Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.12.2017 №106490232, витягів з інформаційних баз відповідача від 22.12.2017, позивач 22.09.2004 на підставі договору купівлі - продажу придбав у власність квартиру за адресою: АДРЕСА_1, загальної площею 374,8 кв.м.

23.10.2017 контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення форми №421-52, яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об'єктів житлової нерухомості, у розмірі 30 164,74 грн за 2016 рік.

Розрахунок був проведений з урахуванням рішення Сарненської міської ради від 09.07.2015 №1925 за ставкою 1 відсоток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного року, за 1 кв.м площі (1 відсоток від 1378 = 13,78; 13,78х374,8 =5164,74; 5164,74 + 25000 = 30164,74).

Позивач звернувся до відповідача з заявою про проведення перерахунку податкового зобов'язання, враховуючи, що у його власності перебуває не квартира, а житловий будинок.

Листом від 13.11.2017 відповідач у задоволенні заяви відмовив, посилаючись на відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 2016 рік.

06.12.2017 позивач звернувся з заявою та новим технічним паспортом, виготовленим 06.11.2017 на житловий будинок до Державного реєстратора КП "Реєстраційний центр "Полісся" Кузьмівської сільської ради Сарненського району Рівіненської області, яким були внесені відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо перебування у власності позивача з 06.12.2017 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

8. У доводах касаційної скарги позивач посилається на прийняття оскаржуваних рішень з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного, належного та всебічного дослідження матеріалів справи, оскільки об'єкт нерухомості згідно технічного паспорту на садибний житловий будинок не є квартирою, а є 1/2 частиною садибного житлового будинку, а тому розрахунок суми податку повинен був проведений відповідно до підпункту 266.4.1. пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України.

8. Відповідачем відзиву (заперечень) на касаційну скаргу позивача до суду касаційної інстанції надано не було.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

9. Податковий кодекс України

9.1 Стаття 266

9.1.1.Підункт 266.1.1 пункту 266.1

Платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

9.1. 2 Підпункт 266.2.1 пункту 266.2

Об'єктом оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є житлова та нежитлова нерухомість, в тому числі її частка.

9.1.3 Підпункт 266.3.1 пункту 266.3

Базою оподаткування є загальна площа об'єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

9.1.4 Підпункт 266.3.2 пункту 266.3

База оподаткування об'єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

9.1.5 Підпункт 266.4.1 пункту 266.4

База оподаткування об'єкта/об'єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;

в) для різних типів об'єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Підпункт 266.4.2 пункту 266.4

Сільські, селищні, міські ради та ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об'єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями). Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об'єктів житлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об'єктів нежитлової нерухомості, встановлюються в залежності від майна, яке є об'єктом оподаткування.

Органи місцевого самоврядування до 1 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням об'єкта житлової нерухомості відомості стосовно пільг, наданих ними відповідно до цього підпункту.

9. Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24 грудня 2015 року № 909-VIII (далі - Закон № 909-VIII).

9.1 Пункту 7 розділу ІІ «Прикінцеві положення»

Рекомендувати органам місцевого самоврядування у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом переглянути прийняті на 2016 рік рішення щодо встановлення місцевих податків і зборів, визначених статтею 10 Податкового кодексу України.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

10. Встановлення податку на майно, зокрема в частині податку на майно, відмінне від земельної ділянки, є безумовним обов'язком місцевої ради, який повинен бути виконаний шляхом прийняття відповідного рішення.

11. Фізичним особам - платникам податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об'єктів житлової нерухомості у 2016 році податок нараховується виходячи із бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпункту 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України, з урахуванням обмежень, встановлених підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України, пільги органів місцевого самоврядування з неоподатковуваної площі таких об'єктів (у разі її встановлення) та відповідної ставки податку.

12. База оподаткування об'єктів житлової нерухомості, яка перебуває у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

13. Як встановлено судами попередніх інстанцій, з моменту купівлі об'єкта нерухомості за адресою: АДРЕСА_1, тобто з 22.09.2004, по 06.12.2017 (дату внесення змін до Реєстру) такий був зазначений у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно як квартира, про що також свідчить наявна у матеріалах справи копія технічного паспорту від 04.08.2004 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

В свою чергу, новий технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 був виготовлений 06.12.2017, на підставі якого були внесені зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом вчинення запису про реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Викладене свідчить про правомірність висновків судів попередніх інстанцій щодо дотримання контролюючим органом вимог п.п.266.3.2 п.266.3 ст.266 Податкового кодексу України, при обчисленні бази оподаткування об'єкту житлової нерухомості, що належить позивачу, на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 2016 рік.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

14. Згідно статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

15. З огляду на зазначене, враховуючи статті 12, 266 Податкового кодексу України, колегія суддів приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29.12.2017 та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2018 слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29.12.2017 та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2018 у справі №817/2019/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду