Справа № 814/987/18
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2018-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2018 р.м.ОдесаСправа № 814/987/18

Категорія: 10.3.4 Головуючий в 1 інстанції: Устинов І. А.
Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Миколаївського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду 23 липня 2018 року по справі за адміністративним позовом Миколаївського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до комунального підприємства Первомайської міської ради "Первомайський міський водоканал" про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

20 квітня 2018 року Миколаївське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з комунального підприємства Первомайської міської ради "Первомайський міський водоканал" 259 412,92 грн. заборгованості з яких: адміністративного господарські санкції у сумі 258 791,80 грн. та пеня за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у сумі 621,12 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на протязі 2017 року КП Первомайської міської ради "Первомайський міський водоканал" не завжди інформував органи зайнятості про 5 вакантних робочих місць для осіб з інвалідністю необхідних для виконання нормативу про працевлаштування таких осіб, визначеного Законом України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні".

Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи що ним виконані вимоги щодо створення робочих місць та належно інформовано центр зайнятості про наявність вільних місць на підприємстві та потребу у направленні йому інвалідів для працевлаштування.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 липня 2018 року в задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить зазначену постанову скасувати та прийняту нову, якою задовольнити його позовні вимоги. Зокрема, апелянт зазначає, що крім інформування органів працевлаштування про наявність вакансій для працевлаштування осіб з інвалідністю та співпраці з районним центром зайнятості населення протягом 2017 року, відповідач не займався самостійним пошуком та підбором осіб з інвалідністю для працевлаштування.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін в зв'язку із необґрунтованістю доводів апелянта.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

Комунальним підприємством «Первомайський міський водоканал» у 2017 році створено 17 робочих місць для осіб з інвалідністю. Фактично в 2017 році у відповідача працювало 8 осіб з інвалідністю та направлялись щомісячно до міського центру зайнятості звіти форми 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" з інформацією щодо можливості працевлаштування осіб з інвалідністю.

Протягом 2017 року КП «Первомайський міський водоканал» подавав до Первомайського МРЦЗ звіти про наявність вільних робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, а саме: електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування - 4 вакансії, слюсар ремонтник - 2 вакансії, електромонтер диспетчерського устаткування та телеавтоматики - 1 вакансія, слюсар з контрольно - вимірювальних приладів та автоматики (електромеханіка) - 1 вакансія, слюсар з ремонту колісних транспортних засобів - 1 вакансія. (а.с. 31, 36-89)

15 березня 2018 року позивачем направлено до КП "Первомайський міський водоканал" претензію № 08-60/419 стосовно надання звіту форми 10-ПІ, заповненого відповідно до Інструкції "Звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів" № 42 від 10.02.2007 року та сплатити адміністративно - господарські санкції та пені за невиконання нормативу по створенню робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю на протязі 2017 року, а саме за 5 робочих місць.

29 березня 2018 року листом № 225, керівник підприємства відмовився сплачувати адміністративно - господарські санкції за невиконання нормативу по працевлаштуванню осіб з інвалідністю на протязі 2017 року та відмовився надати виправлений звіт Ф-10ПІ за 2017 рік.

Позивачем розраховані адміністративно-господарські санкції за 5 не зайнятих робочих місць, призначених для забезпечення працевлаштування інвалідів. Сума адміністративного господарських санкцій склала 258 791,80 грн.

У зв'язку з самостійною несплатою відповідачем вказаних адміністративно-господарських санкцій, останньому була нарахована пеня у розмірі 621,12 грн.

Загальна сума до сплати, розрахована позивачем, становить 259 412,92 грн., яка на момент звернення до суду відповідачем не сплачена (а.с.12).

Відмовляючи в задоволені позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що обов'язок підприємства по створенню робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов'язком займатись пошуком інвалідів для працевлаштування, та оскільки відповідачем вжито всі передбачені чинним законодавством заходи по забезпеченню працевлаштування інвалідів, на нього не може бути покладена відповідальність за не направлення уповноваженими органами на підприємство необхідної кількості інвалідів для працевлаштування, та за відсутність інвалідів, які бажають працевлаштовуватись.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" від 21.03.1991 № 875-XІI (далі Закон № 875-XІI, станом на час виникнення спірних правовідносин), яким визначено основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями,здібностями і інтересами.

Частиною 3 ст.18 Закону № 875-XІI встановлено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально - економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 19 Закону № 875-XІI, для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій, громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб - у кількості одного робочого місця. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

З наданого відповідачем звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2017 рік форми № 10-ПI вбачається, що чисельність штатних працівників на його підприємстві складає 317 посад.

Відповідачем з урахуванням приписів ст.19 Закону № 875-XІI вірно розрахована кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на його підприємстві, а саме у кількості 13 посад.

Разом з тим, з вищезазначеного звіту також вбачається, що кількість посад зайнятих працівниками, яким встановлена інвалідність - 8 посада, а отже 5 посад залишаються вакантними.

Відповідно до ст. 18-1 Закону № 876-XII Державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у особи з інвалідністю кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 31.05.2013 №316 "Про затвердження форми звітності №3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" та Порядку її подання", зареєстрованим Міністерством юстиції України 17 червня 2013 року за № 988/23520 (далі - наказ № 316) затверджена форма звітності №3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)".

Відповідно до наказу №316, форма звітності заповнюється роботодавцями, які подають інформацію до базового центру зайнятості незалежно від місцезнаходження роботодавця.

З аналізу зазначених норм чинного законодавства вбачається, що єдиним належним доказом, який свідчить про інформування органів зайнятості про наявність вільних робочих місць для осіб з інвалідністю, є звіт форми № 3-ПН.

Як вбачається з матеріалів справи, та підтверджується копіями звітів форми № 3-ПН та листом Первомайської міськрайонної філії Миколаївського обласного центру зайнятості , в 2017 році від КП "Первомйський міський водоканал" надходили звіти № 3-ПН 04.01.2017 року, 03.02.2017 року, 03.03.2017 року, 03.04.2017 року, 03.05.2017 року, 02.06.2017 року, 30.06.2017 року, 03.08.2017 року, 04.09.2017 року, 03.10.2017 року, 03.11.2017 року, 05.12.2017 року про наявність наступних посад для працевлаштування осіб з інвалідністю: електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування - 4 вакансії, слюсар - ремонтник 2 вакансії, електромонтер диспетчерського устаткування телеавтоматики - 1 вакансія, слюсар з контрольно - вимірювальних приладів та автоматики (електромеханіка) - 1 вакансія, слюсар з ремонту колісних транспортних засобів - 1 вакансія. (а.с.31)

Крім того, судова колегія враховує пояснення відповідача, що лише у звіті форми №3-ПН від 03.05.2017 року № 256 ним не проставлені відмітки про потребу (вакансії) в працевлаштуванні осіб з інвалідністю через технічну помилку, але в базі даних Первомайської міськрайонної філії Миколаївського обласного центру зайнятості знаходиться інформація про потребу (вакансії) в працевлаштуванні осіб з інвалідністю, що підтверджується листом № 04-360 від 23.05.2018 року (а.с.86).

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія приходить до висновку, що КП "Первомайський міський водоканал" вжито всі заходи по створенню робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до встановленого нормативу. При цьому, жодних доказів про те, що відповідачем не виділено та не створено робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, позивачем не надано, як і не наведено фактів протиправної відмови у працевлаштуванні інвалідів з боку підприємства.

Адміністративно-господарські санкції за незайняті особами з інвалідністю робочими місцями не є податком, збором (обов'язковим платежем), обов'язкова сплата яких передбачена Податковим кодексом, а є заходом впливу на правопорушника у сфері господарювання у зв'язку зі скоєнням правопорушення.

Разом з тим відповідно до частини першої статті 218 ГК підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Частиною другою наведеної статті передбачено, що учасник господарських відносин відповідає, зокрема, за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито всіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Оскільки в матеріалах справи наявні відомості про виконання відповідачем обов'язку, передбаченого нормами чинного законодавства щодо соціального захисту осіб з інвалідністю в Україні по забезпеченню певної кількості робочих місць для їх працевлаштування, тому підстави для застосування до відповідача адміністративно-господарських санкцій відсутні.

Враховуючи те, що відповідачем виконані вимоги Закону № 875-ХІІ щодо прийняття заходів для працевлаштування осіб з інвалідністю, доказів того, що підприємство не створило робочі місця для осіб з інвалідністю, відмовляло особам з інвалідністю у прийнятті на роботу, несвоєчасно надавало державній службі зайнятості інформацію щодо наявності вакансій, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, або несвоєчасно звітувало Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, позивачем не надано.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що причини не працевлаштування осіб з інвалідністю не залежали від самого роботодавця, тому в його діях відсутній склад правопорушення і на нього не може бути покладена відповідальність за недотримання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеного у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 820/2124/16 та від 31 жовтня 2018 року по справі № 812/1136/18, щодо застосування положень статей 18 - 20 Закону № 875, відповідно до якої, обов'язок підприємства зі створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов'язком займатися пошуком інвалідів для працевлаштування, оскільки у діях відповідача відсутній склад правопорушення, на нього не може бути покладена відповідальність за не направлення уповноваженими органами необхідної кількості інвалідів для працевлаштування, відсутність у населеному пункті за місцем знаходження відповідача інвалідів, які бажають працевлаштуватися.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 24 квітня 2018 року, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст.328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, судова колегія -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Миколаївського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений та підписаний колегією суддів 08 листопада 2018 року.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко