Справа № 280/1419/18
Суддя: Янчук В. В.
Дата ухвалення: 2018-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1419/18
Провадження № 2-а/280/58/18
РІШЕННЯ

Іменем України

06 листопада 2018 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді - Янчук В.В.,

при секретарі - Кумечко С.М.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Новаковця М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Коростишівського РВ УДМС у Житомирській області в особі начальника Новаковця Миколи Адамовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, обгрунтовуючи його наступним.

ОСОБА_3 є громадянкою Республіки Узбекистан, має постійний вид на проживання в Україні, посвідку на постійне проживання в Україні, яка є безстроковою. У зв'язку з досягненням 45-річного віку позивачу необхідно було обміняти паспорт громадянина Республіки Узбекистан на новий паспорт, у зв'язку з чим в квітні 2018 року подала відповідний пакет документів до посольства Республіки Узбекистан. В травні 2018 року позивач звернулась до Коростишівського РВ УДМС у Житомирській області з питанням обміну даної посвідки та отримала пояснення , що обмін посвідки вона може здійснити лише після отримання нового паспорту громадянки Республіки Узбекистан. 07.09.2018 року, невідкладно , після повідомлення консульського відділу, отримала безпосередньо в посольстві Р.Узбекистан новий біометричний паспорт у зв'язку з досягненням 45 років. Того ж дня вона звернулася до Коростишівського РВ УДМС у Житомирській області з питанням щодо обміну посвідки та 12.09.2018 р. зібравши всі необхідні документи їх подала. Однак, 12.09.218 р. відносно позивача був складений протокол про адміністративне правопорушення та в цей же день, без вивчення документів, проігнорувавши усні та письмові пояснення позивача відповідачем була винесена постанова ПН МЖТ № 032247 про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 3400,00 грн. за порушення вимог Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Позивач просить визнати неправомірними дії головного спеціаліста Коростишівського РВ УДМС в Житомирській області щодо складання протоколу та дії начальника Коростишівського РВ УДМС Новаковця М.А. щодо складання постанови, а також просить суд вказану постанову скасувати та закрити провадження у справі.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених в адміністративному позові та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача Новаковець М.А. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в їх задоволенні просив відмовити. З письмового відзиву та пояснень в судовому засіданні слідує, що 12.09.2018 р. уповноваженою особою УДМС за порушення іноземкою - громадянкою Республіки Узбекистан ОСОБА_3 правил перебування в Україні притягнуто останню до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400,00 грн. в межах санкції статті за вчинене правопорушення, оскільки остання після досягнення 45 річного віку не подала документи для обміну посвідки протягом одного місяця з дати виникнення таких обставин та проживала за недійсною посвідкою.

Суд, вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.п. 6, 8, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземцем є особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав; іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають в Україні - це іноземці та особи без громадянства, які отримали посвідку на постійне проживання, якщо інше не встановлено законом; посвідка на постійне проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні.

Статею 23 вищевказаного Закону передбачено, що нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.

Підпунктом 5 пункту 7 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого Постановою КМУ № 321 від 25.04.2018 р. обмін посвідки здійснюється у разі досягнення іноземцем або особою без громадянства 25- або 45-річного віку (у разі, коли іноземець або особа без громадянства документовані посвідкою, що не містить безконтактного електронного носія).

Пунктом 18 вищевказаного порядку передбачено, що у разі виникнення обставин (подій), у зв'язку з якими посвідка підлягає обміну (крім закінчення строку дії), документи для її обміну подаються протягом одного місяця з дати виникнення таких обставин (подій).

У разі коли у зв'язку із зміною прізвища та (або) власного імені чи по батькові, встановленням розбіжностей у записах необхідно обміняти паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, документи для обміну посвідки подаються не пізніше ніж через місяць після отримання нового паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства.

Перелік документів, що подаються іноземцем для обміну посвідки передбачено п. 40 вищевказаного Порядку. Зокрема, для обміну посвідки іноземець або особа без громадянства подає такі документ: 1) посвідку, що підлягає обміну (крім випадків втрати та викрадення); 2) паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства; 3) переклад на українську мову сторінки паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними, засвідчений у встановленому законодавством порядку; 4) документи, що підтверджують обставини, у зв'язку з якими посвідка підлягає обміну (крім випадків, передбачених підпунктами 3-5 пункту 7 цього Порядку); 5) документ, що посвідчує особу законного представника, та документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника, у разі подання документів законним представником; 6) документ, що підтверджує сплату адміністративного збору, або документ про звільнення від його сплати.

Іноземець або особа без громадянства під час подання документів пред'являють працівникові територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб'єкта оригінали документів, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-6 цього пункту.

Згідно ч.1 ст. 8 КАС України усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

За змістом ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ст. 77 КАС України зобов'язує кожну сторону довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності його рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Якщо особа , яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Судом встановлено, що за наслідками розгляду протоколу серії ПР МЖТ 032247 від 12.10.2018 року( а.с.29), начальник Коростишівського РВ УДМС Новаковець М.А. 12.09.2018 року прийняв постанову серії ПН МЖТ № 032247, якою ОСОБА_3 визнано виннною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі 3400 гривень ( а.с.48 ) .

Відповідно до вищезазначеної постанови, ОСОБА_3, з 27.08.2018 р. по теперешній час проживала за недійсною посвідкою на постійне проживання в Україні , так як по досягненню 45 річного віку вчасно її не обміняла, що є порушенням ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Винесенню оскаржуваної постанови передувало складення головним спеціалістом Коростишівського РВ УДМС України в Житомирській області ОСОБА_5 протоколу про адміністративне правопорушення від 12.09. 2018 року.

Згідно паспорта № НОМЕР_1 тип - Р, код UZB виданого 23.07.2018 р., ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянкою Республіки Узбекистан ( а.с.30-31)

Відповідно до копії посвідки на постійне проживання серії НОМЕР_2 від 27.05.2003 р., яка видана безстроково, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у 2000 р. приїхала з Узбекистану та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с.8).

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.203КпАП України передбачена за порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в'їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбаченихчастиною другоюцієї статті.

Статтею 71 КАС України, передбачено, шо в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чиє підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАПособа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.

Суд вважає, що оскаржувана постанова не в повній мірі відповідає вимогам ст.283 КпАП України.

При прийнятті оскаржуваної постанови не було перевірено про наявність умислу в діях ОСОБА_3 на вчинення адміністративного правопорушення, та не надано належної оцінки поясненням позивача щодо отримання нею нового біометричного паспорта громадянина Республіки Узбекистан - 07.09.2018 р. та відповідно звернення її за обміном посвідки. Суд констатує, що з матеріалів справи та постанови про адміністративне правопорушення випливає, що відповідачем при винесенні постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про адміністративне правопорушення. При притягненні до адміністративної відповідальності не було в повній мірі з'ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також не з'ясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Викладене свідчить про порушення прав позивача на справедливий та неупереджений розгляд справи про притягнення її до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, суб'єктом владних повноважень не надано і судом не встановлено достатніх доказів винуватості позивача, тому, оспорювану постанову слід скасувати .

Частиною 3 ст.286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вимоги ч.3 ст.286 КАС України суд не вбачає підстав для визнання дій відповідача щодо складання протоколу та постанови неправомірними.

За вказаних вище обставин та наведених положень законодавства, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та скасування постанови від 12.09.2018 року, з направленням справи на новий розгляд до Коростишівського РВ УДМС у Житомирській області.

Керуючись ст.ст. 241-246, 255, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення ПН МЖТ № 032247 від 12.09.2018 року, складену начальником Коростишівського РВ УДМС Новаковцем М.А. про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.203 КУпАП у виді штрафу в розмірі 3400 гривень 00 коп, а справу направити на новий розгляд.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення у справах щодо притягнення до адміністративної відповідальності може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду ( місцезнаходження м. Вінниця) через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення виготовлено 06 листопада 2018 року

Суддя В.В.Янчук