Справа № 2140/1755/18
Суддя: Дмитрієва О.О.
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 р.м. ХерсонСправа № 2140/1755/18

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дмитрієвої О.О.,

при секретарі: Бондарчук О.О.,

за участю: позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ОСОБА_5 поліції в Херсонській області про визнання протиправними та скасування наказів № 155 від 17.07.2018 р., №160 від 20.07.2018 р., № 161 від 27.07.2018 р., поновлення на посаді і стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

встановив:

27 серпня 2018 року до Херсонського окружного адміністративного суд надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1О.) до Головного управління ОСОБА_5 поліції в Херсонській області (надалі відповідач, ГУ Нацполіції), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУ НП в Херсонській області № 155 від 17.07.2018 р. "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Великолепитиського відділення поліції Каховського ВП ГУНП", інспектору сектора реагування патрульної поліції № 1 Великолепитиського відділення поліції Каховського ВП ГУНП в Херсонській області лейтенанту поліції ОСОБА_1 оголошено сувору догану та позбавлено премії терміном на 1 місяць в розмірі 100%;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУ НП в Херсонській області № 160 від 20.07.2018 р. "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника ГУНП", яким інспектора сектора реагування патрульної поліції № 1 Великолепитиського відділення поліції Каховського ВП ГУНП в Херсонській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 попереджено про неповну посадову відповідність;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУ НП в Херсонській області № 161 від 27.07.2018 р. "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника ГУНП", яким інспектора сектора реагування патрульної поліції № 1 Великолепитинського відділення поліції Каховського ВП ГУНП в Херсонській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції за ч. 6. ч.1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію";

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУ НП в Херсонській області № 161 від 27.07.2018 р. "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника ГУНП" в частині звільнення зі служби в поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1, інспектора, що утримується за рахунок посади начальника сектора кримінальної поліції, сектора реагування патрульної поліції № 1 Великолепитиського відділення поліції Каховського ВП ГУНП;

- поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора сектора реагування патрульної поліції № 1 Великолепитиського відділення поліції Каховського ВП ГУНП в Херсонській області з 27.07.2018 р.;

- зобов'язати ГУ НП в Херсонській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 усі види грошового забезпечення (в тому числі премію) за час вимушеного прогулу;

- рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1А на посаді та виплати йому середнього заробітку за 1 місяць допустити до негайного виконання.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що оскаржувані накази є протиправними та підлягають скасуванню оскільки за усіма фактами притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та у діях склад дисциплінарних проступків відсутній.

Не погоджуючись із винесенням наказу №155 від 17.07.2018 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Великолепетиського відділення поліції Каховського ВП ГУНП зазначив, що ним та поліцейським ОСОБА_6 під час виїзду на місце виклику у діях певних осіб було встановлено склад адміністративного правопорушення та складено матеріали про адміністративне правопорушення, що підтверджується відповідними справами про адміністративне правопорушення. Вважає, що беручи до уваги висновки службового розслідування і наявність оформлених позивачем і поліцейським ОСОБА_6 справ про адміністративне правопорушення відносно осіб, через діяння яких було викликано поліцейських, уповноваженою службовою особою на проведення службового розслідування за вказаним фактом було неповно з'ясовано обставини, що мали значення для розслідування, що потягло прийняття керівником помилкового рішення про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Крім того, щодо протиправності наказу №160 від 20.07.2018 про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника ГУНП зазначив, що із наказом начальника ГУНП в Херсонській області, яким позивача було відряджено для проходження у період з 18 червня до 19 вересня 2018 року стажування в ГУНП в Донецькій області його ознайомлено не було. Проте наказом начальника ГУНП в Херсонській області № 213 від 21 червня 2018 року «Про призначення службового розслідування» було призначено службове розслідування за фактом невиконання позивачем наказу № 209 від 15 травня 2018 року «Про відрядження працівників підрозділів ГУПГІ в Херсонській області в ГУНП в Луганській та Донецькій областях для проходження ними стажування». Однак проведеним службовим розслідуванням встановлено невиконання позивачем саме наказу № 209 від 15 травня 2018 року «Про відрядження працівників підрозділів ГУНП в Херсонській області в ГУНП в Луганській та Донецькій областях для проходження ними стажування», у той час як Наказом № 160 позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за невиконання наказу начальника ГУНП № 284 «Про відрядження працівника ГУНП в Херсонській області в ГУНГІ в Донецькій області» від 12 червня 2018 року.

Також позивач зазначив, що матеріали службового розслідування за фактом неналежного виконання своїх службових обовязків працівником Голопристанського відділення поліції Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області містять лише його пояснення, а за відсутності пояснень осіб, які зверталися до позивача, за матеріалами службового розслідування можна зробити однозначний висновок про те, що позивач від невстановлених осіб не отримував повідомлення про кримінальне правопорушення, а за таких обставин його дії не можуть містити склад дисциплінарного проступку.

Враховуючи викладене, позивач вважає, що службові розслідування відповідачем були проведені з порушенням закону, а відповідно і відомості у висновках службових розслідувань є такими, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Вказує на те, що проведення службових розслідувань безпосередньому начальнику позивача, а саме начальнику Великолепетиського ВП Каховського ВП ГУНП в Херсонській області, та начальнику Голопристанського ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області, який був безпосереднім начальником позивача у відрядженні, - не доручалося, участі у службових розслідуваннях, ці службові особи не брали, що є порушенням Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-ІV.

Враховуючи вищевикладене позивач робить висновок, що за усіма фактами, за якими його притягнуто до дисциплінарної відповідальності, у його діях склад дисциплінарних проступків відсутній, а тому оскаржувані накази є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 29 серпня 2018 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 05 жовтня 2018 року на 09:30.

17.09.2018 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог. Зазначає, що згідно ст.. 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком є невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Пояснює, що наказом №155 від 17.07.2018 року, зокрема до позивача було застосоване дисциплінарне стягнення оскільки прибувши за викликом на місце правопорушення працівники поліції не встановили свідків правопорушення, не опитали їх, не затримали осіб, які скоїли правопорушення, а також, за наявності ознак адміністративних правопорушень, передбачених ст. 130, 152, 178 КУпАП, у відношенні винних осіб не склали протоколи про адміністративні правопорушення. Такі дії працівників поліції викликали обурення місцевих жителів та після зауважень безпосередніх керівників, зокрема позивачем було опитано свідків, встановлено обставини та складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. При визначенні виду дисциплінарного стягнення було враховано тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо, зважаючи на вказані обставини, за результатами службового розслідування наказом № 155 від 17.07.2018 ОСОБА_1 оголошено сувору догану.

Щодо правомірності наказу №160 від 20.07.2018 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то відповідач вказує на те, що 12.06.2018 ГУНП було видано наказ № 284 «Про відрядження працівника ГУНП в Херсонській області», згідно з яким позивач був відряджений для проходження стажування в ГУНП в Донецькій області (м. Маріуполь). Проте ОСОБА_1 виконувати вказаний наказ відмовився, наказом ГУНП від 21.06.2018 № 813 було призначено службове розслідування. Посилання позивача на той факт, що він не знав про відрядження, оскільки під підпис не ознайомлювався з наказом № 284, вважає необґрунтованим оскільки 06.06.2018 позивач доповів начальникові рапортом про неможливість відрядження у звязку із сімейними обставинами. 15.05.2018 позивач надавав письмові пояснення з приводу ознайомлення ним з телеграмою щодо проходження стажування та неможливістю її виконання. Крім того зауважує що, зазначення невиконання позивачем наказу № 209 у оспорюваному ним наказі є технічною помилкою.

Враховуючи викладене, вважає, що оскаржувані накази видані на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України, а тому скасуванню не підлягають.

В судове засідання 05 жовтня 2018 року сторони прибули. Під час розгляду справи суд розглянув клопотання позивача про витребування додаткових доказів та задовольнив його, у звязку із чим розгляд справи відкладено на 23 жовтня 2018 року.

23 жовтня 2018 року сторони в судове засідання прибули.

Позивач наполягав на задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог за їх необґрунтованістю та з підстав, викладених у позовній заяві.

Розглянувши надані документи, заслухавши представників сторін, зясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.

Згідно пояснень відповідача близько 15.40 год 08.05.2018 на мобільний телефон ОСОБА_7 зателефонував заступник Великолепетиського селищного голови ОСОБА_8 та повідомив, що двоє осіб вживають алкогольні напої біля автомобіля в смт ОСОБА_9 на вул. Миру, поблизу меморіалу «Вічний Вогонь». На місце події направлена група реагування патрульної поліції в складі інспектора сектора реагування патрульної поліції ОСОБА_1 та поліцейського сектора реагування патрульної поліції Каховського ВП ГУНП ОСОБА_6. К.В.

Згідно рапорту начальника Великолепетиського ВП Каховського ВП ГУНП в Херсонській області працівники патрульної поліції ОСОБА_10 та ОСОБА_6 прибувши на місце вказаних осіб відпустили, вказавши при цьому, що один з них був тверезий. Такі дії працівників поліції викликали незадоволення місцевих жителів. У звязку із цим просив провести службове розслідування.

У своєму позові та в судовому засіданні позивач зазначив, що прибувши на місце вони виявили що у діях осіб, які знаходилися на місці виклику ознак будь-якого правопорушення не вбачалося, за кермом автомобіля перебував ОСОБА_11 з ознаками алкогольного спяніння, а на пасажирському сидінні знаходився чоловік, який не мав ознак спяніння. Чоловік надав їм посвідчення водія та запевнив, що відвезе ОСОБА_12 додому, тому старшим ГРПП ОСОБА_13 було прийнято рішення щодо не складання будь-яких матеріалів про адміністративне правопорушення. Також зазначив, що позивачем та поліцейським ОСОБА_6 під час виїзду на місце виклику, у діях осіб було встановлено склад адміністративного правопорушення та складено матеріали про адміністративне правопорушення, що підтверджується відповідними справами про адміністративне правопорушення.

Проведеним службовим розслідування встановлено, порушення позивачем п. 6 Розділу ІІ підпунктів 3), 7) п. 1. розділу ІХ, абз.2 п.1 Розділу ХІІ наказу МВС України від 16.02.2018 №111 «Про затвердження інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) ОСОБА_5 поліції України», а саме за наявності на місці події заявника не з'ясували обставин правопорушення або події, не встановили свідків правопорушення, не опитали їх, не затримали осіб, які скоїли правопорушення, а також, за наявності ознак складів адміністративних правопорушень, передбачених статтями 130,152,178 КУпАП, у відношенні винних осіб не склали протоколи про адміністративні правопорушення. Відповідач вважає, що вказані недоліки стали можливим внаслідок неналежного виконання службових обовязків, зокрема інспектором СРПП №1 Великолепетиського відділення поліції Каховського ВП ГУНП в Херсонській області лейтенантом поліції ОСОБА_13

Таким чином за результатами службового розслідування наказом від 17.07.2018 року №155 за порушення службової дисципліни, п. 1.,2.,3. ч.1 ст. 18 Закону України «Про поліцію», п.6 розділу ІІ, підпунктів, 3), 7) п. 1 розділу ІХ, абз.2 п.1 розділу ХІІ Інструкції з організації реагування на повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) ОСОБА_5 поліції України, затв. наказом МВС від 16.06.2018 №111 інспектору сектору реагування патрульної поліції №1 Великолепетиського відділення поліції Каховського ВП ГУНП в Херсонській області лейтенанту поліції ОСОБА_1 оголошено сувору догану та позбавлено премії терміном на 1 місяць в розмірі 100%.

Натомість позивач вказує на те, що у діях осіб, які знаходилися на місці виклику ознак будь-якого правопорушення не вбачається. Крім того, зокрема позивачем під час виїзду на місце виклику, у діях осіб було встановлено склад адміністративного правопорушення та складено матеріали про адміністративне правопорушення, що підтверджується відповідними справами про адміністративне правопорушення.

Таким чином вважає, що не зясувавши повних обставин керівником було прийнято помилкове рішення про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

ОСОБА_5 поліції України від 26.01.2018 №1053/01/12-2018 «Про організацію проведення стажування в системі ОСОБА_5 поліції України» запропоновано організувати проведення стажування тривалістю не менше трьох місяців працівникам поліції на посадах в органах і підрозділах головних управлінь ОСОБА_5 поліції в Донецькій і Луганській областях, відповідно до тих, які вони обіймають за основним місцем служби.

За вказаним листом однією з категорій працівників поліції, які у першу чергу повинні відряджатися для проходження цього стажування є поліцейські, які проходили службу в поліції та були звільнені зі служби в поліції за різними підставами, а в подальшому поновлені в судовому порядку чи прийняті на службу до поліції в установленому законом порядку; поліцейські, з числа колишніх працівників міліції та військовослужбовців Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, ОСОБА_5 гвардії України, Управління державної охорони, Цивільної оборони України, внутрішніх військ МВС України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки, Державної спеціальної служби транспорту або інших працівників правоохоронних органів, які мали спеціальні звання, класні чини та які службу в поліції не проходили, та були прийняті на службу до поліції в установленому законом порядку.

На виконання вказаного листа наказом від 15.05.2018 ГУНП № 209 «Про відрядження працівника ГУНП в Херсонській області» інспектора сектора реагування патрульної поліції № 1 Великолепетиського відділення поліції Каховського відділу поліції відряджений для проходження стажування в ГУНП в Донецькій області (м. Маріуполь).

Відповідач зазначає, що ОСОБА_1 виконувати вказаний наказ відмовився.

Проте, позивач зазначає, що його із вказаним наказом не ознайомлювали.

Відповідач вказує на те, що 06.06.2018 позивач доповів начальникові рапортом про неможливість відрядження у звязку із сімейними обставинами. Крім того, 15.05.2018 він надавав письмові пояснення з приводу ознайомлення ним з телеграмою щодо проходження стажування та неможливістю її виконання. Відмова від виконання наказу відповідач вважає найгрубішим порушенням службової дисципліни, що є недопустимим в органах ОСОБА_5 поліції, тому з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою, наказом ГУНП від 21.06.2018 № 813 було призначено службове розслідування.

В ході проведення службового розслідування та згідно його висновку ОСОБА_1 відмовився надавати будь-які пояснення з даного приводу.

Згідно висновків службового розслідування за фактом невиконання вимог наказу ГУНП від 12.06.2018 №284 працівником ГУНП встановлено умисне невиконання письмового наказу старшого прямого начальника без поважних причин, проігнорував вимоги ОСОБА_5 поліції України та ГУНП в області щодо неухильного дотримання службової дисципліни, чим порушив п.1.,2. ч.1 ст. 18 закону України «Про ОСОБА_5 поліцію», ч.3 ст. 4, пунктів 1., 7., 8., 9 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», присягу працівника поліції, Правила етичної поведінки поліцейських, затв. наказом МВС України від 09.11.2016 №1179. За грубе порушення службової дисципліни вимог ст. 2 , пунктів 1., 2., ч.1 ст.18 п.2. ч.1 ст. 65 Закону України «Про ОСОБА_5 поліцію», ч. 3 ст. 4 пунктів 1., 7., 8., 9 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про дисциплінарний статут ОВС», присяги працівника поліції, Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, листа ОСОБА_5 поліції України від 26.01.2018 № 1053/01/12-2018 «Про організацію проведення стажування», скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу ОСОБА_5 поліції України і є несумісним із подальшим їх проходженням на службі в поліції, що виразилось в умисному невиконанні письмового наказу старшого прямого начальника без поважних причин, ігноруванні інтересів служби, вимог ОСОБА_5 поліції України щодо неухильного дотримання службової дисципліни, інспектора СРПП № 1 Великолепетиського відділення поліції Каховського ВП ГУНП лейтенанта поліції ОСОБА_1 попереджено про неповну посадову відповідність.

Згідно довідки про результати роботи мобільної групи ВІОС УКЗ ГУНП 23.06.2018 року 23.06.2018 мобільною групою ВІОС УКЗ ГУНП в Херсонській області проведено перевірку несення служби працівниками поліцейських станцій в с. Залізний Порт Голопристанського відділення поліції Новокаховського ВП ГУНП, під час якої виявлено окремі недоліки. Так, до позивача 23.06.2018 року звернулись двоє громадян з приводу написання заяви за фактом крадіжки особистого майна, проте останнім не було встановлено особистих даних заявників та вказане повідомлення до ЖЕО не зареєстровано. Крім того, не перевіривши у перевіряючої особи документи, надав безперешкодний доступ до приміщення чергової служби та табельної вогнепальної зброї. Також виявлено, що пропускний режим до будівлі станції ведеться не на належному рівні. Наказом № 830 від 25.06.2018 за вказаним фактом призначене службове розслідування 20.07.2018, за результатами якого затверджений висновок. За висновками службового розслідування встановлено систематичні грубі порушення службової дисципліни, вимог пунктів 1.,2., 3. ч. 1 ст. 18 Закону України "Про ОСОБА_5 поліцію", п. 1. ч. 1 ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, пунктів 1., 4. розділу II Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 № 1377, що виразилось у приховуванні від обліку заяв та повідомлень громадян про вчинені кримінальні правопорушення та інші події.

На підставі викладеного наказом від 23.07.2018 року №161 інспектора СРПП № 1 Великолепетиського відділення поліції Каховського ВП ГУНП в Херсонській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п. 6. ч. 1 ст. 77 Закону України «Про ОСОБА_5 поліцію» (у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України).

В судовому засіданні та згідно позовної заяви позивач пояснив, що до нього дійсно зверталися двоє чоловіків, схожих на безхатченків з ознаками алкогольного спяніння, однак заявляли не про крадіжку у них мобільних телефонів, а про те, що вони їх не можуть знайти, від повідомлення анкетних даних та написання заяви про кримінальне правопорушення, на чому наполягав позивач, відмовилися.

При вирішенні справи по суті суд враховує наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні відносини регулюються Законом України від 2 липня 2015 року №580-VIII «Про ОСОБА_5 поліцію» (далі - Закон №580-VIII), Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22.02.2006 р. №3460-IV (далі - Дисциплінарний статут), Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 12.03.2013 р. №230 (далі - Інструкція №230) тощо.

Згідно з частиною першою ст.3 Закону №580-VIII встановлено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 1 та 5 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

За вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до пункт 1.1 Розділу ІІІ Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 22 лютого 2012 року №155 «Про затвердження Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України», кожен громадянин України, який вступає на службу до органів внутрішніх справ, добровільно покладає на себе обов'язок служіння Українському народові й захисту свободи, демократії, законності та правопорядку.

Пунктом 2.2 Розділу ІІІ вищевказаного Наказу передбачено, що професійний обов'язок працівника полягає в безумовному виконанні закріплених Присягою, законами та професійно-етичними нормами завдань щодо забезпечення надійного захисту правопорядку, законності, громадської безпеки.

Відповідно до п. 3.2 - 3.3 Розділу ІІІ, службова діяльність працівника органів внутрішніх справ здійснюється відповідно до такого морального принципу як лояльність, що передбачає вірність державі, повагу і коректне ставлення до державних та громадських інститутів, державних службовців.

Працівник не повинен за будь-яких умов зраджувати моральним принципам служби, що відповідають вимогам держави і очікуванням суспільства, їх неухильне дотримання справа честі і обов'язку кожного працівника органів внутрішніх справ.

Пунктом 4.1 Розділу ІІІ встановлено, що працівник органів внутрішніх справ, керуючись Присягою, відповідно до службового обов'язку, дотримуючись професійних честі і гідності, бере на себе певні моральні зобов'язання, а саме: визнавати пріоритет державних і службових інтересів над особистими у своїй діяльності, виявляти твердість і непримиренність у боротьбі зі злочинцями, застосовуючи для досягнення поставленої мети виключно законні і високоморальні принципи.

Згідно ч. 3 пункту 7.8 працівник, який порушує принципи і норми професійної етики, втрачає добре ім'я і честь, дискредитує органи внутрішніх справ.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України 09 листопада 2016 року № 1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (далі Правила №1179).

Ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в ОСОБА_5 поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов'язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування (п.1 розділу І Правил №1179)

Під час виконання службових обов'язків поліцейський повинен:

неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

професійно виконувати свої службові обов'язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;

поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України;

у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків;

неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов'язаних зі службою в ОСОБА_5 поліції України, визначених Законами України "Про ОСОБА_5 поліцію", "Про запобігання корупції" та іншими актами законодавства України;

виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку;

поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати;

контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку;

мати охайний зовнішній вигляд, бути у встановленій формі одягу;

дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики;

зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв'язку з виконанням службових обов'язків;

інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді (п.1 розділу ІІ Правил №1179).

У разі вчинення протиправних діянь згідно з ч.1 ст.19 Закону №580-VIII поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Згідно із частиною 2 ст. 19 вищевказаного Закону, підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом ОСОБА_5 поліції України, що затверджується законом.

Пунктом 4 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про ОСОБА_5 поліцію» визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом, акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно з п. 9 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про національну поліцію» від 23.12.2015 року №901-VII до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут ОСОБА_5 поліції» поширено на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

Статтею 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Підставою дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою рядового або начальницького складу службової дисципліни, визначення якої наведене у статті 1 цього Статуту (стаття 2 Дисциплінарного статуту).

Такими підставами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи рядового або начальницького складу органів внутрішніх справ ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв'язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Порядок накладення дисциплінарного стягнення передбачений ст.14 Дисциплінарного статуту, яка визначає, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, вчиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Зокрема, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органів внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України (ч. 4 ст. 14 Дисциплінарного статуту).

Види дисциплінарних стягнень за порушення службової дисципліни наведені в ст. 12 Статуту, найсуворішим з яких є звільнення з органів внутрішніх справ, що застосовується як крайній захід дисциплінарного впливу.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 березня 2013 року №230 затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2013 року за №541/23073 (далі - Інструкція №230 ).

Пунктом 2.1 вказаної Інструкції передбачено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі, скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника (пункт 2.6 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України).

Так, як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом, позивач відмовився від виконання наказу про відрядження для проходження стажування, встановлено неналежне виконання своїх службових обовязків.

Наказами ГУ НП в Херсонської області були призначені службові розслідування відносно окремих працівників поліції.

У межах проведених службових розслідувань члени комісії дійшли висновку про підтвердження факту порушення службової дисципліни позивачем, що підтверджується висновками службового розслідування. Позивач ухилились від надання комісії з проведення службового розслідування повної та обєктивної інформації стосовно відмови від виконання наказу про відрядження та реальної ситуації, яка сталась 08.05.2018 року, в той час як інші матеріали давали комісії підстави для висновків про вчинення цими особами дисциплінарних проступків.

Дотримання вимог Дисциплінарного статуту та Правил №1179 є обов'язком кожного поліцейського не залежно від того перебуває він під час виконання службових обов'язків чи у позаслужбовий час, що пов'язане з особливостями проходження служби в ОСОБА_5 поліції.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що відповідач мав повноваження призначити та проводити службове розслідування за фактом встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками поліції.

Позивач не довів, що ним не вчинено дисциплінарного проступку, натомість досліджені докази та матеріали дають підстави для висновку, що позивач безпідставно ухилявся від виконання наказу про відрядження та допустив порушення службової дисципліни під час виконання своїх службових обовязків.

Доводи, наведені позивачем в адміністративному позові стосуються виключно процедурних порушень при притягненні останнього до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення суворої догани, попередження про повну посадову відповідність та звільнення і жодним чином не спростовують фактів вчинення позивачем викладених у висновках службових розслідувань дій.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в даному випадку відповідач не допустив порушень законодавства при звільненні позивача, в звязку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Обовязковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визнана джерелом права.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) "Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження".

Вирішуючи питання про застосування ст.13 Конвенції, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «ОСОБА_7 проти Швейцарії» (Заява N 27798/95 п.88) зазначено, що стаття 13 Конвенції вимагає, щоб кожен, хто вважає себе потерпілим внаслідок заходу, який, на його думку, суперечив Конвенції, мав право на засіб правового захисту у відповідному національному органі для вирішення свого спору, а в разі позитивного вирішення - для одержання відшкодування шкоди. Однак це положення не вимагає безумовного досягнення вирішення спору на користь заявника.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України)

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст.77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Позивач належними доказами не підтвердив правомірність своїх вимог.

За змістом положень п.1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Таким чином сплачений позивачем судовий збір підлягає поверненню з Державного бюджету.

Керуючись ст.ст. 2, 6-9, 242-246, 250, 255 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1, адреса проживання:74500, Херсонська область, смт Велика Лепетиха, вул. Гоголя, 21б) до Головного управління ОСОБА_5 поліції в Херсонській області (, адреса знаходження: 73003, м. Херсон, вул. Лютеранська, 4) про визнання протиправними та скасування наказів № 155 від 17.07.2018 р., №160 від 20.07.2018 р., № 161 від 27.07.2018 р., поновлення на посаді і стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу відмовити.

Повернути з державного бюджету ОСОБА_1 (реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1, адреса проживання: 74500, Херсонська область, смт Велика Лепетиха, вул. Гоголя, 21б) сплачений судовий збір у розмірі 1 409,60 грн. (одна тисяча чотириста дев'ять гривень) 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 03 листопада 2018 р.

Суддя Дмитрієва О.О.

кат. 12.3