Справа № 1240/2545/18
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2018-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 року справа №1240/2545/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Блохіна А.А. суддів: Сіваченка І.В., Шишова О.О. розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державного підприємства Інститут азотної промисловості і продуктів органічного синтезу на рішення Луганського окружного адміністративного суду (суддя Борзаниця С.В.) від 04 вересня 2018 року у справі № 1240/2545/18 (повний текст рішення складено 04 вересня 2018 року) за позовом Державного підприємства Інститут азотної промисловості і продуктів органічного синтезу до Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про визнання протиправною та скасування постанови про арешт коштів, -

ВСТАНОВИВ:

22 серпня 2018 року Державне підприємство Інститут азотної промисловості і продуктів органічного синтезу звернулось до суду з позовом до Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області у якому , з урахуванням уточнень, просило визнати протиправною та скасувати постанову від 13.08.2018 року про арешт коштів боржника, винесену у виконавчому провадженні № 55454079 старшим державним виконавцем Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_1

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.08.2018 року позивачу стало відомо про винесення постанови від 13.08.2018 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 55454079 старшим державним виконавцем Сєвєродонецького МВ ДВС ОСОБА_1 Відповідно до резолютивної частини вказаної постанови накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку: 320478, АБ Укргазбанк, номер рахунку 0381. Підставою для накладення арешту вказано невиконання боржником судових рішень, винесених в період з 2014 по 2018 роки.

Позивач не має можливості погасити заборгованість перед стягувачами, на користь яких здійснюється ВП № 55454079, внаслідок відсутності грошових коштів. Така ситуація має місце через те, що з 2008 року підприємство не має достатніх надходжень від здійснення господарської діяльності. Це сталось внаслідок відсутності платоспроможного попиту на послуги підприємства, втому числі внаслідок фактичного зупинення діяльності підприємств хімічної промисловості України, тривалої фінансової кризи, застарілість матеріально-технічної бази підприємства, значну кількість витрат, повязаних з утриманням та збереженням державного майна (кількість якого у багато разів перевищує потреби підприємства), що знаходиться на балансі ДП ІАП, наявність обовязку відшкодовувати різницю між загальносоціальною та науковою пенсіями колишнім працівникам підприємства тощо. Аналогічна ситуація склалась майже у всіх державних підприємствах України, особливо тих, які здійснюють (здійснювали) діяльність у науковій сфері. Єдиним реальним способом отримання достатніх надходжень для боргів, в тому числі за ВП № 55454079, є реалізація нерухомого майна державного підприємства, більша частина якого не використовуються у господарській діяльності. Однак, через наявність обмежень на розпорядження майном внаслідок арештів та податкових застав, накладених на нього, а також через складність пошуку покупців на обєкти нерухомості промислового призначення в зоні проведення АТО (ООС) та складність реалізації державного майна взагалі, ДП ІАП скористатись вказаним способом отримання коштів не має можливості. В той же час, керівництво ДП ІАП вживає всі можливі дії, спрямовані на погашення поточних заборгованостей та недопущення виникнення нових. Так, грошові кошти, у разі їх надходження, спрямовуються виключно на виплату заробітної плати працівникам, сплату податків та зборів, на здійснення платежів, першочергово необхідних для утримання і збереження державного майна, що знаходиться на балансі підприємства і особливо науково-технічного архіву підприємства. Крім того, підприємством здійснено оптимізацію чисельності працівників, скорочено всі можливі витрати на утримання майна, а витрати на придбання товарів та послуг, не повязаних з чи утриманням майна, не здійснюються взагалі. В той же час, відповідач, як орган, якій здійснює примусове виконання судових рішень, можливість реалізувати майно ДП ІАП має. Відповідно до Звіту про оцінку майна, що знаходиться на балансі ДП ІАП, складеного субєктом незалежної оціночної діяльності станом на 31.05.2016 року, вартість обєкта оцінки складає, без ПДВ, 14 440 400,00 грн.

Таким чином, відповідач має в розпорядженні достатні активи задля погашення заборгованості за виконавчими провадженнями, однак до теперішнього часу процедур з продажу майна позивача не розпочав.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2018 року у справі № 1240/2545/18 у задоволені позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що обґрунтовуючи рішення, суд першої інстанції вказав на відповідність оскаржуваної постанови вимогам Закону України «Про виконавче провадження». Рішення суду першої інстанції винесено із порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у звязку з чим рішення підлягає скасуванню.

Відповідачем надано відзив на апеляційну скаргу у якому відповідач вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України. Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 48 Закону України № 1404 звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, повязаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт.

На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем (ч. 5 статті 48).

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Згідно ст. 52 Закону України № 1404 виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобовязані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

Не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобовязані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках (ч. 3 ст. 52).

У разі якщо після накладення виконавцем арешту на кошти боржника - юридичної особи у банках чи інших фінансових установах боржник умисно не виконує судового рішення і відкриває нові рахунки в банках чи інших фінансових установах, виконавець надсилає відповідним правоохоронним органам матеріали для притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

У разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.

Таким чином, відповідно до положень ч. 5 статті 48 Закону України № 1404 звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу.

Судом встановлено, що за позивачем обліковується борг. Однак при цьому позивачем не надано, а судом не виявлено доказів тому, що позивач вживав заходів з визначення видів майна та предметів, які необхідно реалізувати в першу чергу.

Заявником апелянта не надано доказів та не зазначено обставин, які б свідчили про порушення відповідачем норм діючого законодавства стосовно арешту коштів, на які законодавством заборонено накладати арешт.

Посилання заявника апеляційної скарги як на підставу для задоволення позовних вимог на наявність описаного майна, вартість якого є достатньою для погашення боргу, є незмістовними, оскільки в рамках даної адміністративної справи розглядається питання щодо правомірності дій державного виконавця стосовно винесення постанови про арешт коштів боржника від 13.08.2018, а не процедури визначення вартості конкретного майна, що не є предметом у даній адміністративній справі.

Таким чином, судом достовірно встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідач без порушень положень Закону № 1404 та інших законодавчих актів виніс оскаржувану постанову, що є підставою для відмови з задоволенні заявлених вимог.

При викладених обставинах, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У звязку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Державного підприємства Інститут азотної промисловості і продуктів органічного синтезу на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2018 року у справі № 1240/2545/18 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2018 року у справі № 1240/2545/18 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 05 листопада 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді І.В. Сіваченко

ОСОБА_2