Справа № 1540/4749/18
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2018-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/4749/18
УХВАЛА
Про повернення позовної заяви
06 листопада 2018 року м.Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Харченко Ю.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради Управління соціального захисту населення в Приморському районі м.Одеси про визнання протиправним та скасування Рішення від 11.09.2018р. №13-02-03-01/5349, зобовязання видати довідку щодо взяття на облік внутрішньо переміщеної особи,-
ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати Рішення Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 11.09.2018р. №13-02-03-01/5349, зобовязати Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради видати ОСОБА_1 довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.
Ухвалою суду від 24.09.2018р. вищеозначену позовну заяву, відповідно до положень ст.169 КАС України, було залишено без руху, у звязку з невідповідністю вимогам ст.ст.160, 161 КАС України. Зокрема, частиною 3 статті 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України Про судовий збір судовий збір, у тому числі, справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.
Згідно з ч.ч.1,2 ст.4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно зі ст.7 Закону України Про Державний бюджет України на 2018рік від 7 грудня 2017року №2246-VIII (зі змінами та доповненнями), з 1 січня 2018року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено у розмірі 1762грн.
Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобовязати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності, є однією вимогою, суд дійшов висновку, що за звернення до суду з даним адміністративним позовом позивач ОСОБА_1 повинен сплатити судовий збір за ставкою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 704,80грн.
Зокрема, як на підставу для звільнення від сплати судового збору за подання до суду даного адміністративного ОСОБА_1 посилається на те, що він є студентом першого курсу, та взагалі не має доходу.
Відповідно до ч.1 ст.133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Відповідно до положень ст.8 Закону України Про судовий збір, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що умовою зменшення розміру судових витрат або звільнення від їх оплати, відстрочення та розстрочення судових витрат є незадовільний майновий (матеріальний) стан сторони, незалежно від того, чи є сторона фізичною особою чи юридичною.
Таким чином, з урахуванням наведеного, судом встановлено, що вказані норми законодавства встановлюють можливість полегшення судом тягаря судових витрат для осіб з низьким рівнем достатку. Положення статтей спрямовані на те, щоб судові витрати не були перешкодою для доступу до суду малозабезпечених осіб, і слугують гарантуванню принципу рівності (стаття 10 КАС України) усіх осіб у правах щодо доступу до суду незалежно від майнового стану, у звязку з чим застосування інституту звільнення від сплати судового збору можливе у разі тяжкого фінансового становища сторони.
Між тим, суд вважає за доцільне зауважити, що з урахуванням дії принципу змагальності, питання щодо звільнення від сплати судового збору вправі поставити перед судом позивач шляхом подання відповідного обґрунтованого клопотання, у якому повинно бути наведено обставини, котрі свідчать про незадовільне скрутне матеріальне становище особи, та подати суду відповідні докази. Такими доказами можуть бути, зокрема, документи про рівень доходу позивача, документи про стягнення заборгованості з позивача в межах виконавчого провадження, тощо.
Також, пунктом 2 частини 5 статті 160 КАС України передбачено, що в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів звязку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти. Водночас, судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 у позовній заяві не зазначено ідентифікаційний код відповідача в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України).
Крім того, судом встановлено, що у позовній заяві позивач - ОСОБА_1 просить суд визнати протиправним та скасувати Рішення Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 11.09.2018р. №13-02-03-01/5349, зобовязати Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради видати ОСОБА_1 довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, зазначаючи, при цьому в якості відповідача по справі Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради Управління соціального захисту населення в Приморському районі м.Одеси.
Під змістом позовних вимог розуміється визначення, згідно з ч.1 ст.5 КАС України, способу захисту своїх прав, свобод чи охоронюваних законом інтересів, котрі мають формулюватися максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.
З огляду на наявність зазначених недоліків позивача повідомлено про необхідність їх усунення протягом десяти днів з дня отримання даного судового рішення, шляхом подання до Одеського окружного адміністративного суду доказів на підтвердження сплати судового збору, або доказів на підтвердження звільнення від його сплати; уточненого адмніністративного позову, з урахуванням положень ст.ст.160, 161 КАС України, з його копією для відповідача, та копіями доданих до нього документів.
Таким чином, судом встановлено, що позивачем, у встановлений судом термін недоліки позовної заяви у повному обсязі не усунено, що відповідно є підставою для повернення позовної заяви позивачеві.
Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Відтак, з урахуванням вищевикладеного, адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради Управління соціального захисту населення в Приморському районі м.Одеси про визнання протиправним та скасування Рішення від 11.09.2018р. №13-02-03-01/5349, зобовязання видати довідку щодо взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, повертається позивачеві, відповідно до приписів п.1 ч.4 ст.169 КАС України.
Керуючись п.1 ч.4 ст.169, ст.ст.248, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради Управління соціального захисту населення в Приморському районі м.Одеси про визнання протиправним та скасування Рішення від 11.09.2018р. №13-02-03-01/5349, зобовязання видати довідку щодо взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, повернути позивачеві.
Розяснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Копію ухвали разом з позовною заявою та всіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачеві.
Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст.256 КАС України.

Ухвала суду може бути оскаржена, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду у строки визначені статтею 295 КАС України.

Відповідно до п.п.15.5 п.15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Харченко Ю.В.