Справа № 826/6299/16
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2018-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року м. Київ №826/6299/16

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Ганечко О.М.,

Сорочка Є.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Авант-банк» Кічука Олега Івановича на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 липня 2018 року (прийняте в порядку письмового провадження, суддя Добрянська Я.І.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Авант-банк» Ларченко Ірини Миколаївни, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Оргфітнес» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Авант-банк» Ларченко Ірини Миколаївни, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Оргфітнес», в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» Ларченко І.М. №57 від 23.02.2016 в частині визнання нікчемним договору № про відкриття рахунку на обслуговування платіжної картки від 25.05.2012, укладеного між ОСОБА_3 та ПАТ «Авант-Банк» та операції по перерахуванню коштів на суму 196 000,00 грн., проведеної 29.01.2016;

- зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» Ларченко І.М. подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування за договором № про відкриття рахунку на обслуговування платіжної картки від 25.05.2012 у розмірі 196 000,00 грн. за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 липня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Авант-банк» Кічуком Олегом Івановичем подано апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповного встановлення судом першої інстанції обставин справи, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 липня 2018 року у справі №826/6299/16 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що операції з перерахування коштів від товариства з обмеженою відповідальністю «Оргфітнес» на рахунок позивача мали ознаки нікчемності, були проведені штучно та в умовах наявності для банку обмежень передбачених постановою НБУ № 878/БТ від 10.12.2015, а тому оскаржуване рішення прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства та відсутні підстави для його скасування. Також зазначено, що згідно договору надання поворотної фінансової допомоги з ТОВ «Оргфітнес», вона надається на строк до 31.12.2018, а отже, за своєю природою не вважається власністю позивача та не є вкладом у розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

04.10.2018 до суду апеляційної інстанції від третьої особи надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому, зазначивши, що твердження апелянта суперечать фактичним обставинам справи та спростовуються наявними у справі доказами, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

22.10.2018 до суду апеляційної інстанції від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзивів на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення суду частковому скасуванню, з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 25.05.2012 між ОСОБА_3 та ПАТ «Авант-Банк» укладено договір № про відкриття рахунку та обслуговування платіжної картки, відповідно до якого банк відкриває позивачу рахунок № НОМЕР_2 в гривні та видає останньому та його довіреним особам банківські платіжні картки (а.с. 9-11).

25.01.2016 між ОСОБА_3 та ТОВ «Оргфітнес» укладено договір №ОФ-13/16 про надання поворотної фінансової допомоги, відповідно до умов якого ТОВ «Оргфітнес» надає позивачу поворотну фінансову допомогу в межах суми 196 000, 00 грн., а позивач зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених договором; поворотна фінансова допомога надається позивачу по необхідності шляхом перерахування суми коштів на вищезазначений рахунок позивача в ПАТ «Авант-Банк» (а.с. 12-14).

29.01.2016 на виконання умов вищезазначеного договору ТОВ «Оргфітнес» перерахувало на рахунок позивача грошові кошти в сумі 196 000, 00 грн., що підтверджується випискою по особовим рахункам (а.с. 15-16).

29.01.2016 на підставі постанови Правління Національного банку України від №44 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 29.01.2016 №96 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Авант-Банк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 25.02.2016 №109 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «Авант-Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 26.02.2016 №262 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Авант-Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Авант-Банк» з 26.02.2016 до 25.02.2018 включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Авант-Банк» провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ларченко Ірині Миколаївні на два роки з 26.02.2016 до 25.02.2018 включно.

01.03.2016 на офіційному сайті Фонду опубліковано оголошення, що Фонд з 02.03.2016 розпочинає виплати коштів вкладникам ПАТ «Авант-Банк», для отримання коштів вкладника з 02.03.2016 по 12.04.2016 включно можуть звертатися до установ Банків - агентів Фонду: АТ «ОТП БАНК» та АТ «УКРСИББАНК».

14.03.2016 ОСОБА_3 звернувся до АТ «ОТП БАНК» з метою отримання грошових коштів, що знаходились на її рахунку в ПАТ «Авант-Банк», однак у видачі коштів йому було відмовлено, у зв`язку з тим, що дані про нього не було включено до переліку вкладників банку.

Листом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Авант-Банк» від 25.02.2016 №814/2 позивача повідомлено про нікчемність операції з перерахування коштів з рахунку юридичної особи на картковий рахунок НОМЕР_2, проведеної 29.01.2016 на суму 196 000,00 грн., та нікчемність договору про відкриття рахунку на обслуговування платіжної картки від 25.05.2012 № на підставі п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (а.с. 17).

24.03.2016 представником позивача направлено до відповідача адвокатський запит в якому просив надати інформацію та повідомити чи сформовано останнім перелік вкладників ПАТ «Авант-Банк» та чи включено позивача до даного переліку (а.с. 19).

Листом відповідача від 31.03.2018 № 1802 представнику позивача надано відповідь в якій зазначено, що у наданні інформації відмовлено з посиланням на режим банківської таємниці (а.с. 22).

Не погоджуючись з рішенням уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Авант-банк» Ларченко Ірини Миколаївни про визнання нікчемними правочинів, ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції прийшов висновку, що наказ уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Авант-Банк» від 23.02.2016 № 57 в частині визнання нікчемним договором № про відкриття рахунку на обслуговування платіжної картки від 25.05.2012р., укладеного між позивачем та ПАТ «Авант-Банк», та операції з перерахування коштів на суму 196 000,00 грн., проведеної 29.01.2016р., є протиправним та підлягає скасуванню.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв'язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову, однак, вважає, що відстуні підстви для визнання наказу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Авант-Банк» від 23.02.2016 № протиправним та його скасування, виходячи з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 № 4452-VI (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 4452-VI).

За визначенням статті 2 Закону № 4452-VI вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Згідно з частинами 1,2 статті 26 Закону № 4452-VI, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000,00 грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, врегульований статтею 27 Закону № 4452-VI, за змістом якої уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 11 частини четвертої статті 26 цього Закону.

Як зазначено у частині 2 статті 38 Закону № 4452-VI, протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

За загальним правилом недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (частина 2 статті 215 Цивільного кодексу України ).

У свою чергу, відповідно до частини 3 статті 38 Закону № 4452-VI, правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Так, зі змісту листа від 25.02.2016 № 814/2 вбачається, що договір, укладений з позивачем, та операція, вчинена 29.01.2016 на суму 196 000,00 грн. на його підставі, визнані уповноваженою особою нікчемними саме на підставі п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Однак, колегія суддів зазначає, що перевірка правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення таких, що є нікчемними, здійснюється відносно правочинів (у тому числі договорів) укладених саме з банком, як стороною відповідного правочину.

В обґрунтування наявності підстав для визнання правочину (операція, вчинена 29.01.2016 на суму 196 000,00 грн.) нікчемним, відповідач посилається на те, що спірна операція вчинена під час дії постанови Правління Національного банку України від 10.12.2015 № 878/БТ «Про віднесення ПАТ «Авант-Банк» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку», якою встановлено обмеження щодо недопущення проведення будь-яких операцій за договорами, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

При цьому, доказів визнання нікчемним договору про відкриття рахунку на обслуговування платіжної картки від 25.05.2012 №, укладеного з позивачем, уповноваженою особою, як суб'єктом владних повноважень, не надано.

У той же час, слід зазначити, що оскаржувана операція, вчинена на виконання договору про надання поворотної фінансової допомоги від 25.01.2016 № ОФ-13/16, укладеного між ТОВ «Оргфітнес» та позивачем.

Таким чином, ПАТ «Авант-Банк» не є стороною даного договору, що виключає можливість визнання даної операції нікчемною, оскільки положеннями ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено право уповноваженої особи на перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) виключно банком, а не іншими особами, що мало місце у межах спірних правовідносин.

Щодо доводів уповноваженої особи про те, що кошти надійшли на поточний рахунок позивача з рахунку юридичної особи, як надання поворотної фінансової допомоги, що, на думку відповідача, свідчить про намагання юридичної особи отримати кошти не в порядку черговості від банку, а за рахунок Фонду, колегія суддів зазначає наступне.

Так, законодавством не заборонено надання юридичною особою поворотної фінансової допомоги фізичній особі та здійснення перерахування таких коштів з рахунку юридичної особи на поточний рахунок останньої.

Закон №4452-VI не встановлює обмежень в частині походження коштів вкладу, а саме, що вкладом повинні бути кошти, внесені безпосередньо вкладником і при цьому сам факт знаходження на рахунку позивача грошових коштів відповідачем не заперечується.

Окрім вище зазначеного, колегія суддів звертає увагу на те, що вказані вище відносини між позивачем та ТОВ «Оргфітнес» щодо надання поворотної фінансової допомоги відбулися до запровадження тимчасової адміністрації в банку, адже договір про надання поворотної фінансової допомоги №ОФ-13/16 було укладено ТОВ «Оргфітнес» та ОСОБА_3 25.01.2016, а виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №96 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Авант-Банк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» лише 29.01.2016.

Щодо доводів відповідача про те, що операція з перерахування коштів на рахунок позивача у розмірі 196 000,0 грн. здійснена у період дії обмежень, встановлених постановою Правління Національного банку України від 10.12.2015 № 878/БТ «Про віднесення ПАТ «Авант-Банк» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку», колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 75 Закону України «Про банки і банківську діяльність», рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемних є банківською таємницею, а тому позивач не міг знати про встановлені для ПАТ «Авант-Банк» обмеження.

Таким чином, постанова Правління Національного банку України від 10.12.2015 №878/БТ «Про віднесення ПАТ «Авант-Банк» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку» стосується встановлених вимог та обмежень щодо діяльності самого банку, а не його клієнтів.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 228 Цивільного кодексу України, у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним.

У випадку, якщо правочин порушує публічний порядок, він є нікчемним у відповідності до вимог ст. 228 Цивільного кодексу України. Правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Для застосування санкцій, передбачених ст. 228 Цивільного кодексу України, необхідним є наявність умислу на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

Як зазначено у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» при кваліфікації правочину за ст. 228 Цивільного кодексу України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Однак, відповідачем не наведено та не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили, що укладений з позивачем договір банківського вкладу (депозиту) був спрямований на завдання шкоди державі.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи відповідача про нікчемність операції по перерахуванню коштів з рахунку юридичної особи на картковий рахунок НОМЕР_2, проведеної 29.01.2016 року на суму 196 000,00 грн. та нікчемність договору № від 25.05.2012, у зв'язку із тим, що кошти на ім'я позивача надійшли внаслідок "дроблення" грошових коштів юридичної особи - ТОВ «Оргфітнес», а також не приймає до уваги, що ці операції не передбачали фактичного переміщення «реальних» грошових коштів, оскільки зазначене не свідчить про нікчемність укладеного правочину та здійснення транзакції з перерахування коштів, а факт перерахування на рахунок позивача грошових коштів у розмірі 196 000,00 грн. відповідачем не заперечується.

Таким чином, доводи відповідача про можливе «дроблення» рахунків інших вкладників банку є виключно його припущенням та не можуть бути причиною позбавлення позивача його законного права на отримання відшкодування за вкладом, оскільки таке припущення не підтверджується належними та допустимими доказами.

Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 826/1476/15 зазначив, що поняття «подрібнення вкладів», «розбивка вкладів», «дроблення» не є правовими.

Щодо позовних вимог про зобов'язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» Ларченко І.М. подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про позивача як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування за договором № про відкриття рахунку на обслуговування платіжної картки від 25.05.2012 у розмірі 196 000,00 грн. за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно п. 5 розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14, уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку, зокрема, такі переліки: 1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 2 до цього Положення; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, згідно з додатком 3 до цього Положення.

Також, даним пунктом передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків.

Отже, у разі наявності підстав для включення даних про рахунок вкладника, який раніше не був включений до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом, уповноважена особа має подати до Фонду відповідне доповнення до переліку.

Відтак, вимоги позивача щодо зобов'язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» Ларченко І.М. подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_3 як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування за договором № про відкриття рахунку на обслуговування платіжної картки від 25.05.2012 у розмірі 196 000,00 грн. за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб підлягають задоволенню.

З огляду на зазначене, колегією суддів встановлено, що висновки суду першої інстанції в частині встановлення протиправності застосування до позивача наслідків нікчемності правочину є такими, що ґрунтуються та відповідають нормам та вимогам матеріального права, якими врегульовано спірні правовідносини.

Водночас, у частині визнання протиправним та скасування наказу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» Ларченко І.М. №57 від 23.02.2016 в частині визнання нікчемним договору № про відкриття рахунку на обслуговування платіжної картки від 25.05.2012, укладеного між ОСОБА_3 та ПАТ «Авант-Банк» та операції по перерахуванню коштів на суму 196 000,00 грн., проведеної 29.01.2016, колегія суддів зазначає наступне.

В силу вимог статті 215 Цивільного Кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність установлена законом (нікчемний правочин).

У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до частини 8 розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14 уповноважена особа Фонду протягом двох робочих днів з дня подання відповідного акта перевірки розглядає пропозиції й висновки, викладені у ньому, та у разі згоди з висновками готує та підписує відповідний розпорядчий документ та вчиняє інші необхідні дії.

У розпорядчому документі зазначається інформація про наявність/відсутність обґрунтованих підстав нікчемності правочинів (договорів) та обов'язково додається перелік нікчемних правочинів (договорів) із зазначенням номера рахунку/договору, назви операції, підстави нікчемності (норма закону) щодо кожного правочину (договору).

Про прийняте рішення уповноважена особа Фонду повідомляє протягом одного робочого дня Фонд, сторони виявленого нікчемного правочину (договору) та у разі потреби - правоохоронні органи.

У листі сторонам нікчемного правочину (договору) обов'язково зазначаються:

- підстава застосування наслідків нікчемності правочину (норма закону);

- інформація щодо порядку застосування наслідків нікчемності.

Таким чином, оскаржуваний наказ не є документом, що підтверджує факт нікчемності правочину, а є внутрішнім документом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та відображає результат розумової діяльності його працівників.

Аналогічної правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду. Так останнім, зокрема, у пункті 48 постанови від 04.07.2018 по справі № 826/1476/15 (провадження № 11-104апп18) вказано, що при виявленні нікчемних правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу банку, підписаного уповноваженою особою Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частини другої статті 215 ЦК України та частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI) незалежно від того, чи була проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів банку і виданий згаданий наказ. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ банку не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом банку, який підписано уповноваженою особою Фонду особою, що здійснює повноваження органу управління банку. Тому факт того, що наказ уповноваженої особи Фонду не був оскаржений позивачем і є чинним, жодним чином не впливає на нікчемність правочину.

За цих обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення вимог позивача про визнання протиправним та скасування наказу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» Ларченко І.М. №57 від 23.02.2016, а відтак, в цій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 липня 2018 року підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що право позивача може бути захищене шляхом визнання протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» Ларченко І. М. щодо не включення ОСОБА_3 до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом у публічному акціонерному «Авант-Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а відтак, колегія суддів вважає за можливе вийти за межі позовних вимог в цій частині.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що порушення норм матеріального права призвели до помилкового вирішення справи в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» Ларченко І. М. №57 від 23.02.2016, а тому рішення суду першої інстанції в цій частині слід скасувати та прийняти в цій частині нову постанову, якою визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» Ларченко І. М. щодо не включення ОСОБА_3 до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом у публічному акціонерному «Авант-Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Авант-банк» Кічука Олега Івановича задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 липня 2018 року в частині визнання протиправним та скасування наказу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» Ларченко І. М. №57 від 23.02.2016 в частині визнання нікчемним договору № про відкриття рахунку на обслуговування платіжної картки від 25.05.2012, укладеного між ОСОБА_3 та ПАТ «Авант-Банк» та операції по перерахуванню коштів на суму 196 000,00 грн., проведеної 29.01.2016 скасувати.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» Ларченко І. М. щодо не включення ОСОБА_3 до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом у публічному акціонерному «Авант-Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Ю.Ключкович

Судді О.М. Ганечко

Є.О. Сорочко