Справа № 2040/5429/18
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2018-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 р. м. ХарківСправа № 2040/5429/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Подобайло З.Г.

суддів: Лях О.П. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.08.2018, суддя Сагайдак В.В., вул. м. Харків, повний текст складено 08.08.18 по справі № 2040/5429/18

за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Киселі"

про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Киселі", в якому просить суд до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоровю людей, експлуатацію будівель бази відпочинку «Будівник» ТОВ АФ «КИСЕЛІ», за адресою: Харківська область, Первомайський район, с. Булацелівка, вул. Озерна, буд. 43, зупинити повністю шляхом їх знеструмлення з опечатуванням пристроїв відключення джерел електропостачання, у звязку з чим зобовязати керівництво бази відпочинку «Будівник» ТОВ АФ «КИСЕЛІ» негайно припинити використання цих будівель з метою проведення будь якої діяльності, не повязаної з усуненням порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.08.2018р. у задоволенні позову Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області відмовлено.

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції , подало апеляційну скаргу , вважає , що рішення прийнято при неправильному застосуванні норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню. Вказує , що жодної інформації про усунення в повному обсязі зазначених порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, що створюють загрозу життю та здоровю людей відповідачем до суду надано не було. Вказані у адміністративному позові порушення створюють небезпеку для життя та здоровя людей, тому з метою запобігання травмування та загибелі людей від небезпечних чинників пожежі та надзвичайних ситуацій різного характеру, застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівель бази відпочинку «Будівник» ТОВ АФ «Киселі». У звязку з тим, що порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоровю людей, відповідачем не усунуті у повному обсязі вважає за доцільне невідкладно застосувати заходи реагування до обєкту відповідача. Просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.08.2018 року , прийняти нове рішення, яким задовольнити у повному обсязі позовні вимоги .

ТОВ АФ «Киселі» заперечує проти задоволення апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню , оскільки судом не було допущено порушень як матеріального так і процесуального права. Вказує , що проведена перевірка бази відпочинку «Будівник», яка є власністю ТОВ АФ «Киселі», але товариством вона не використовується і на час перевірки також ТОВ АФ «Киселі» не використовувало базу відпочинку «Будівник» за призначенням, оскільки з 1 травня 2018 року база відпочинку передана в оренду ФОП ОСОБА_1 на 1 рік до 1 травня 2019року. Тобто , ТОВ АФ «Киселі» не є відповідачем по зазначеній адміністративній справі , просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції , що Первомайським районним відділом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області проведена позапланова перевірка щодо додержання субєктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки на території будівель бази відпочинку Будівник ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ АГРОФІРМА КИСЕЛІ, за адресою: Харківська область, Первомайський район, с. Булацелівка, вул. Озерна, буд. 43.

За результатами проведеної перевірки складено акт №35 від 08.05.2018, в якому встановлено, що будівля, приміщення не обладнані автоматичною системою протипожежного захисту (системою пожежної сигналізації); не проведено вогнезахисну обробку деревяних конструкцій даху будівлі літ А-2; відсутні акти схованого прокладання електричних проводів в будівлі літ. А-2, павільйоні літ. В-1 та в будівлі літ. Ж-2; відсутні матеріали які підтверджують захист будівель від прямих попадань блискавки і вторинних її прояв, або підтверджують її працездатність; не проведені заміри опору ізоляції і перевірки спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання; не проведено технічне обслуговування з усіма вогнегасниками відповідно до правил експлуатації вогнегасників; електричні світильники з лампами розжарювання не укомплектовані захисними платформами; виконати зєднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів.

Відповідно до вимог пункту 6 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» 08.05.2018 року директору бази відпочинку «Будівник» ТОВ АФ «КИСЕЛІ» ОСОБА_1 надано (вручено) акт №35 , складений за результатами проведення планової (позапланової) перевірки щодо додержання субєктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, ., що підтверджується особистим підписом останнього (а.с.21).

Відповідно до вимог пункту 9 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» в останній день позапланового заходу державного нагляду (контролю) - 08.05.2018 року директору бази відпочинку «Будівник» ТОВ АФ «КИСЕЛІ» ОСОБА_1 було надано (вручено) припис №35.

При цьому , ОСОБА_1 не повідомляв перевіряючих , що він не має відношення до ТОВ АФ «Киселі», не є працівником даного товариства , а є орендатором згідно договору оренди від 01.05.2018/р. бази відпочинку , яка належить ТОВ АФ «Киселі».

Відмовляючи у задоволенні позову , суд першої інстанції виходив з того , що база відпочинку Будівельник передано в оренду строком на один рік ФОП ОСОБА_1, що також підтверджується актом приймання - передачі від 01.05.2018. Факт користування базою відпочинку Будівельник саме ФОП ОСОБА_1 підтверджується свідоцтвом платника єдиного внеску, в якому у п.6 Місце провадження господарської діяльності - зазначено Первомайський район, с. Булацелівка, вул. Озерна База відпочинку Будівельник. Таким чином, відповідач на час розгляду справи не є користувачем вказаного майна за адресою Харківська область, Первомайський район, с. Булацелівка, вул. Озерна, буд. 43, яке зазначено у позовних вимогах як приміщення, будівлі в яких встановлено порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоровю людей.

Проте , колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції , виходячи з наступного.

Частиною 4 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкт владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

Згідно п. 4 Розділу І Правил пожежної безпеки в Україні пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про пожежну безпеку" забезпечення пожежної безпеки підприємств, установ та організацій покладається на їх керівників і уповноважених ними осіб, якщо інше не передбачено відповідним договором.

Згідно ч. 7 ст. 7 Закону № 877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Частиною 4 статті 4 Закону № 877-V визначено, що виключно законами встановлюються вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності.

В частині 2 статті 70 Кодексу цивільного захисту України, зазначено, що «Повне або часткове зупинення роботи підприємств, обєктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.»

Частиною 4 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що «Виключно законами встановлюються вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності».

Частиною 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що «Підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, обєктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; - які вказані в акті перевірки додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту від 09.11.2017 року №383, з посиланнями на «Правила пожежної безпеки в Україні»).

Цивільний захист - це функція держави, спрямована на захист населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій шляхом запобігання таким ситуаціям, ліквідації їх наслідків і надання допомоги постраждалим у мирний час та в особливий період.

Відповідно до статті 2 Кодексу цивільного захисту України пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та повязаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю .

Згідно вимог статті 50 Кодексу цивільного захисту України Джерелами небезпеки виникнення надзвичайних ситуацій техногенного характеру є, серед інших, потенційно небезпечні обєкти та обєкти підвищеної небезпеки; будівлі та споруди з порушенням умов експлуатації; субєкти господарювання з критичним станом виробничих фондів та порушенням умов експлуатації; інші обєкти, що можуть створити загрозу виникнення аварії .

Статтею 51 Кодексу цивільного захисту України визначено , що діяльність із забезпечення техногенної безпеки є складовою виробничої, експлуатаційної та іншої діяльності відповідних посадових осіб і працівників підприємств, установ, організацій. Ця вимога відображається у відповідних статутах або положеннях. Забезпечення техногенної безпеки субєкта господарювання покладається на його керівника .

Частиною першою статті 55 Кодексу цивільного захисту України встановлено , що забезпечення пожежної безпеки на території України, регулювання відносин у цій сфері органів державної влади, органів місцевого самоврядування та субєктів господарювання і громадян здійснюються відповідно до цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів .

Згідно частини 2 статті 55 Кодексу цивільного захисту України діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств, установ та організацій. Зазначена вимога відображається у трудових договорах (контрактах), статутах та положеннях .

Відповідно до частини 3 статті 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення пожежної безпеки субєкта господарювання покладається на власників та керівників таких субєктів господарювання .

Обовязок із забезпечення пожежної безпеки під час проектування та забудови населених пунктів, будівництва будівель і споруд покладається на органи архітектури, замовників, забудовників, проектні та будівельні організації (частина пята статті 55 Кодексу цивільного захисту України).

Обовязок із забезпечення пожежної безпеки в жилих приміщеннях державного, комунального, громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів покладається на квартиронаймачів і власників квартир, а в жилих приміщеннях приватного житлового фонду та інших спорудах, приватних житлових будинках садибного типу, дачних і садових будинках з господарськими спорудами та будівлями - на їх власників або наймачів, якщо це обумовлено договором найму (частина шоста статті 55 Кодексу цивільного захисту України).

Загальні вимоги з пожежної безпеки до будівель, споруд різного призначення та прилеглих до них територій, іншого нерухомого майна, обладнання, устаткування, що експлуатуються, будівельних майданчиків, а також під час проведення робіт з будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, технічного переоснащення будівель та споруд врегульовані «Правилами пожежної безпеки в Україні», затвердженими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 року №1417, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 05.03.2015 року за №252/26697 (далі Правила №1417).

Згідно пункту 4 Розділу І Правил №1417 пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж.

Пунктом 5 Розділу І Правил №1417 встановлено, що особи, відповідальні за забезпечення пожежної безпеки на підприємствах та об'єктах, їх права та обов'язки визначаються відповідно до законодавства.

У разі передачі в оренду цілісного майнового комплексу або окремих його частин, приміщень, інших об'єктів за домовленістю сторін цивільно-правового договору визначаються права та обов'язки орендаря та орендодавця щодо забезпечення пожежної безпеки та відповідальності за порушення вимог пожежної безпеки на об'єкті оренди (пункт 6 Розділу І Правил №1417).

Матеріали справи свідчать , що контролюючий орган здійснив перевірку господарського суб'єкта база відпочинку «Будівельник» ТОВ АФ «Киселі» на якого, як власника обєкта перевірки, покладається забезпечення пожежної безпеки субєкта господарювання, у повній відповідності до вимог частина третя статті 55 Кодексу цивільного захисту України.

Колегія суддів звертає увагу на те , що питання розподілу обовязків із забезпечення пожежної безпеки в інших спорудах, які покладаються на власників або орендарів згідно договору оренди, впливає на господарські правовідносини між субєктами цивільних правовідносин та не можуть виключати реалізацію дискреційних повноважень суб'єкта владних повноважень.

Надаючи оцінку доводам відповідача, що саме на ФОП ОСОБА_1 договором оренди покладаються всі обовязки забезпечення пожежної безпеки на базі відпочинку Будівельник , колегія суд звертає увагу, що зі змісту договору оренди без номеру від 01.05.2018 року на орендаря не покладений обовязок дотримуватись протипожежних правил або щодо забезпечення пожежної безпеки, переданої в користування на підставі договору бази відпочинку Будівельник.

При цьому, саме домовленістю сторін цивільно-правового договору визначаються права та обов'язки орендаря та орендодавця щодо забезпечення пожежної безпеки та відповідальності за порушення вимог пожежної безпеки на об'єкті оренди відповідно до пункту 6 Розділу І, підпунктів 2, 9 пункту 2.1, підпункту 3.22 Розділу V Правил №1417.

В даному випадку , оскільки договором оренди від 18.05.2018р. , укладеним між ТОВ АФ «Киселі» та ФОП ОСОБА_1, обовязок щодо забезпечення пожежної безпеки та відповідальності за порушення вимог пожежної безпеки не покладено на орендаря ФОП ОСОБА_1, то відповідно такий обовязок покладається на ТОВ АФ «Киселі» як на власника обєкта перевірки відповідно до вимог ч. 3 статті 55 Кодексу цивільного захисту України та Правил №1417.

Таким чином, доводи відповідача та суду першої інстанції, що саме на ФОП ОСОБА_1 покладається обовязок усунення порушень, виявлених у ході позапланової перевірки, є помилковими та не є підставним та достатніми обґрунтуванням для відмови у задоволенні позову.

Судом також встановлено, що на час розгляду справи залишаються не усунутими відповідачем порушення нормативно-правових актів у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, окрім іншого тих, які створюють реальну загрозу життю та здоров'ю, а саме : будівля, приміщення не обладнані автоматичною системою протипожежного захисту (системою пожежної сигналізації); не проведено вогнезахисну обробку деревяних конструкцій даху будівлі літ А-2; відсутні акти схованого прокладання електричних проводів в будівлі літ. А-2, павільйоні літ. В-1 та в будівлі літ. Ж-2; відсутні матеріали які підтверджують захист будівель від прямих попадань блискавки і вторинних її прояв, або підтверджують її працездатність; не проведені заміри опору ізоляції і перевірки спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання; не проведено технічне обслуговування з усіма вогнегасниками відповідно до правил експлуатації вогнегасників; електричні світильники з лампами розжарювання не укомплектовані захисними платформами; виконати зєднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів.

Крім того , відповідач фактично не заперечує наявності вказаних в акті №35 від 08.05.2018р. порушень, які створюють загрозу життю та здоровю людей.

Недотримання правил у сфері техногенної та пожежної безпеки може призвести до тяжких наслідків, що є неприпустимим, оскільки порушуватиме конституційно закріплені права людей, зокрема тих, які працюють чи відпочивають на базі відпочинку Будівельник.

Відповідно до положень статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоровя, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Поняття загроза життю та/або здоровю людини є оціночним поняттям, який лежить у сфері захисту населення, територій, навколишнього природного середовища та майна, функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на позивача, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями у цій сфері.

Суд не наділений повноваженнями органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, які в свою чергу є дискреційними, а тому не може надавати оцінку якості виконаних та усунутих порушень відповідачем.

Втім, колегія суддів зазначає, що не усунення на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції порушень зазначених в акті №35 від 08.05.2018р. є свідченням того, що база відпочинку експлуатується з порушенням правил та норм пожежної і техногенної безпеки, що у свою чергу унеможливлює забезпечення безпеки працівників в разі виникнення пожежі чи іншої надзвичайної ситуації.

Відповідно до вимог пункту 12 частини 1 статті 67, частини 2 статті 68, частин 1 та 2 статті 70 Кодексу цивільного захисту України посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки у разі встановлення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоровю людей, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації обєктів, будівель, споруд, цехів, дільниць, окремих приміщень, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг.

Вимогами частини 7 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що на підставі акта перевірки, у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоровю людей, ДСНС України або її територіальний орган звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, обєктів, споруд, цехів, дільниць, окремих приміщень, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг.

При цьому, колегія суддів зазначає , що наявність припису, складеного на підставі акта перевірки, не позбавляє ДСНС України або її територіальний орган права звернення до адміністративного суду з позовом про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) при наявності порушень, які створюють загрозу життю та/або здоровю людей».

Частиною 2 статті 70 Кодексу цивільного захисту України та частиною 5 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, обєктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Посилання відповідача невручення припису ТОВ АФ «Киселі» , а врчення його ФОП ОСОБА_1 , не приймається до уваги, оскільки згідно вимог Кодексу цивільного захисту України та Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» наявність припису, складеного на підставі акта перевірки, не позбавляє ДСНС України або її територіальний орган права звернення до адміністративного суду з позовом, тобто , в даному випадку Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області , встановивши порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоровю людей, які зафіксовані в акті перевірки , правомірно звернулося до суду з даним позовом до ТОВ АФ «Киселі», яке є відповідальним за дотриманням вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Крім того , припис вручено особі , яка знаходилась при проведенні перевірки обєкту бази відпочинку «Будівельник», допустила до перевірки перевіряючих , підписала акт перевірки, при цьому , ОСОБА_1 не повідомляв перевіряючих , що він не має відношення до ТОВ АФ «Киселі», не є працівником даного товариства , а є лише орендатором згідно договору оренди від 01.05.2018/р. бази відпочинку «Будівельник» , яка належить ТОВ АФ «Киселі».

Суд зауважує, що мета застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) полягає в убезпеченні працівників підприємства та його відвідувачів від можливої небезпеки. Разом з тим, форма такого захисту повинна бути розумною, не порушувати прав відповідача і не повинна перешкоджати власнику (користувачу) вживати заходів до усунення виявлених порушень.

Зважаючи на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність обставин для застосування заходів реагування у вигляді до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоровю людей, експлуатацію будівель бази відпочинку «Будівник» ТОВ АГРОФІРМА «КИСЕЛІ» за адресою: Харківська область, Первомайський район, с. Булацелівка, вул. Озерна, буд. 43, зупинити повністю шляхом їх знеструмлення з опечатуванням пристроїв відключення джерел електропостачання та зобовязати ТОВ АГРОФІРМУ «КИСЕЛІ» негайно припинити використання цих будівель з метою проведення будь якої діяльності, не повязаної з усуненням порушень вимог законодавства у сфері техногенної безпеки.

При цьому, суд доречно зазначив, що згідно з абз. 2 ч. 5 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб'єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Тобто, відповідач у разі усунення недоліків в повному обсязі, виявлених управлінням ДСНС, які створюють загрозу життю та здоров'ю людей, має право звернутись до суду першої інстанції з заявою про скасування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), застосованих судом за результатом розгляду адміністративної справи.

Наведене не враховано судом першої інстанції , тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню відповідно положень ст. 317 КАС України з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 317, 321 ,323,325,328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.08.2018 по справі № 2040/5429/18 скасувати.

Прийняти нову постанову , якою позов задовольнити .

До повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоровю людей, експлуатацію будівель бази відпочинку «Будівник» ТОВ АГРОФІРМА «КИСЕЛІ» за адресою: Харківська область, Первомайський район, с. Булацелівка, вул. Озерна, буд. 43, зупинити повністю шляхом їх знеструмлення з опечатуванням пристроїв відключення джерел електропостачання та зобовязати ТОВ АГРОФІРМУ «КИСЕЛІ» негайно припинити використання цих будівель з метою проведення будь якої діяльності, не повязаної з усуненням порушень вимог законодавства у сфері техногенної безпеки.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_4
Повний текст постанови складено 05.11.2018.