Справа № 2140/1460/18
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2018-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 р.м. ХерсонСправа № 2140/1460/18
10 год. 10 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Морської Г.М.,

при секретарі: Кованій В.А.,

за участю: представників позивача - Сіліванович Н.М., Блищика Е.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Комунального виробничого управління "Каховський водоканал" до Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення в,

встановив:

Комунальне виробниче управління "Каховський водоканал" (далі-позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі-відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 24.04.2018 року № про застосування до позивача штрафу в розмірі 50% у сумі 1 072 861,65 грн. за відсутність реєстрації протягом граничного строку податкових накладних/розрахунків коригування на суму ПДВ за період з 10.2015р. по 12.2016р.

Ухвалою від 27.07.2018р. позов було залишено без руху з наданням позивачу строку на усунення недоліків.

Ухвалою від 10.08.2018 р. у справі відкрите загальне позовне провадження та призначене підготовче судове засідання на 21.08.2018 р.

Ухвалою від 21.08.2018р. за клопотанням відповідача підготовче судове засідання відкладене на 08.10.2018р.

Ухвалою від 08.10.2018р. у підготовчому судовому засіданні оголошена перерва для надання сторонами доказів до 17.10.2018р.

Ухвалою від 17.10.2018р. закрите підготовче провадження у справі, справа призначена до судового розгляду на 31.10.2018р.

Ухвалою від 31.10.2018р. у судовому засіданні оголошена перерва до 05.11.2018р.

У судове засідання 05.11.2018р. відповідач не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань не заявляв.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За таких обставин суд закінчив розгляд справи без участі відповідача.

У судовому засіданні 05.11.2018р. проголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірним податковим повідомленням-рішенням від 24.04.2018 р. № до КВУ «Каховський водоканал» застосований штраф у сумі 1 072 861 грн. 62 коп. за відсутність реєстрації протягом граничного строку податкових накладних/розрахунків коригування на суму ПДВ за період з 10.2015р. по 12.2016р.

Позивач вважає податкове повідомлення-рішення № незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки відповідачем при його прийнятті порушені норми податкового кодексу.

Посилаючись на Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року N 1/99-рп, стверджує, що до даних правовідносин застосування положень п. 120-1.2 ст. 120-1 ПКУ (в редакції з 01.01.2017 року на момент притягнення до відповідальності та прийняття оскаржуваного повідомлення-рішення) є незаконним, оскільки перевірений період становив з 01.10.2015р по 31.12.2016р. Проте на момент виникнення спірних правовідносин діяла редакція п.120-1.2 ст. 120-1 ПК України, яка передбачала наявність вини платника у не реєстрації ЄРПН податкової накладної, що підлягає наданню покупцю - платнику ПДВ.

Стверджує про відсутність вини КВУ «Каховський водоканал» щодо умисної не реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування в ЄРПН.

Так відповідно до п.16 ст.14 ЗУ «Про державний бюджет України на 2015 рік» і порядку та умов надання у 2015 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та надавалися населенню, яка виникла з невідповідністю фактичної вартості послуг тарифам, що затверджувалися або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою КМУ від 04 червня 2015р. позивач був учасником взаєморозрахунків. Згідно договорів взаєморозрахунків на казначейський рахунок позивача надійшла державна субвенція в сумі 1227215,88 грн. на погашення заборгованості із ПДВ.

Проте всупереч ст. 200-1 ПКУ (електронне адміністрування податку на додану вартість) під час розрахунку показника суми поповнення рахунку не була врахована сума коштів за результатами проведення органами Казначейства розрахунків платника податків з погашення заборгованості з різниці в тарифах послуги з централізованого водопостачання, водовідведення.

Крім того п. 120-1.2 ст. 120-1 ПКУ (в редакції до 01.01.2017 року, тобто на момент вчинення позивачем порушення) не передбачала повторного накладення штрафу за одне і те саме порушення.

Представники позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили суд їх задовольнити повністю із наведених підстав.

Відповідач надіслав суду відзив на позов, із якого слідує, що відповідно ІС «Архів електронної звітності» підсистема «Реєстр податкових окладних» станом на 24.04.2018 року підприємством КВУ «Каховський водоканал» () після спливу 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення від 14.03.2018 №, відсутні зареєстровані видані податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних. Дана обставина стала підставою для складення акту камеральної перевірки КВУ «Каховський водоканал» (19236260) від 24.04.2018 №1377/21-22-12-01/1923626.

Відсутність реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової (накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної, після спливу 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов'язань з податку на додану вартість відповідно п. 120-1.2 ст. 120-1 ПК України, що стало підставою для прийняття спірного ППР.

Згідно з пунктом 35 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України норми пункту 120-1.1 статті 120-1 Кодексу не застосовуються при порушенні термінів реєстрації в ЄРПН податкових накладних / розрахунків коригування, складених до 01.10.2015.

Отже, з жовтня 2015 року по теперішній час чинним законодавством не передбачено інших винятків щодо порядку і строків реєстрації в ЄРПН податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних та застосування штрафних санкцій, визначених статтею 120-1 ПКУ.

Таким чином, якщо податкову накладну, складену після 01.10.2015, не зареєстровано в ЄРПН то до платника податку, відповідального за її реєстрацію в ЄРПН, застосовуються штрафні санкції, визначені статтею 120-1 Кодексу.

Зазначена норма, як випливає з її змісту, є універсальним приписом, який підлягає застосуванню в будь-яких випадках відсутності реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

Отже, незалежно від того, з яких причин платником податку не було зареєстровано податкові накладні, такий платник повинен сплатити суму штрафу за відсутність реєстрації податкових накладних, а також суму штрафу за відсутність реєстрації податкових накладних після спливу 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення.

Враховуючи викладене, податкове повідомлення - рішення ГУ ДФС у Херсонській області від 24.04.2018 №1 складено відповідно до вимог чинного законодавства.

Представник відповідача у судовому засіданні 31.10.2018р. із вказаних підстав просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Позивач надає комунальні послуги із водопостачання та водовідведення і є учасником взаєморозрахунків відповідно до п.16 ст.14 ЗУ «Про державний бюджет України на 2015 рік» і порядку та умов надання у 2015 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та надавалися населенню, яка виникла з невідповідністю фактичної вартості послуг тарифам, що затверджувалися або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою КМУ від 04 червня 2015р.

Згідно договорів взаєморозрахунків на казначейський рахунок позивача надійшла державна субвенція в сумі 1227215,88 грн. на погашення заборгованості із ПДВ.

Позивач стверджує, що через не зарахування органами казначейства зазначеної суми на рахунок позивача в системі електронного адміністрування ПДВ, він не міг своєчасно зареєструвати податкові накладні за період жовтень 2015р. - грудень 2016р.

ГУ ДФС у Херсонській області на підставі ст. 76 розділу II Податкового кодексу України проведена камеральна перевірка дотримання термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям-платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в ЄРПН КВУ «Каховський водоканал» (19236260) за період з 01.10.2015 по 31.12.2016, за результатами якої складений акт перевірки від 20.02.2018 №565/21-22-12-01/ 19236260 (далі - Акт № 565).

На підставі акту перевірки № 565 податковим органом прийняте податкове повідомлення-рішення від 14.03.2018 № про застосування до позивача штрафу в розмірі 50% у сумі 1 072 861,65 грн. за відсутність реєстрації протягом граничного строку податкових накладних/розрахунків коригування на суму ПДВ.

Зазначене податкове повідомлення-рішення оскаржене позивачем 27.03.2018р. № 191/1-4-04 до ГУ ДФС у Херсонській області.

Листом від 03.04.2018р. відповідач повідомив позивачу про необхідність оскарження ППР до вищестоящого органу.

12.04.2018р. позивач оскаржив зазначене ППР до ДФС України вих. № 209/1-4-05.

Не отримавши відповідь, 10.09.2018р. звернувся із позовом до суду про оскарження ППР від 14.03.2018 № .

14.09.2018р. Херсонським окружним адміністративним судом відкрите провадження у справі № 2140/1862/18 за позовом КВУ «Каховський водоканал», предметом якого є в тому числі і законність ППР від 14.03.2018 № .

24.04.2018р. ГУ ДФС у Херсонській області проводить камеральну перевірку КВУ «Каховський водоканал» та складає акт №1377/21-22-12-01/1923626 (далі - акт № 1377).

Перевіркою встановлено, що відповідно ІС «Архів електронної звітності» підсистема «Реєстр податкових окладних» станом на 24.04.2018 року підприємством КВУ «Каховський водоканал» () після спливу 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення від 14.03.2018 № (отримане 17.03.2018р.) відсутні зареєстровані видані податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних за період з 10.2015р. по 12.2016р.

Відсутність реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної, після спливу 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов'язань з податку на додану вартість відповідно п. 120-1.2 ст. 120-1 Податкового кодексу України.

На підставі акту перевірки № 1377 податковим органом прийняте податкове повідомлення-рішення від 24.04.2018 № про застосування до позивача штрафу в розмірі 50% у сумі 1 072 861,65 грн. за відсутність реєстрації накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної, після спливу 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення.

10.05.2018р. позивач оскаржив зазначене ППР до ДФС України за вих. № 260/1-4-05.

Рішенням від 10.07.2018р. № 23056/6/99-99-11-03-01-25 про результати розгляду скарги ДФС України відмовив позивачу у задоволенні скарги.

Не погодившись із спірним ППР, позивач звернувся до суду.

Отже спірні правовідносини стосуються незаконності застосування до позивача повторного штрафу за відсутність реєстрації накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної, після спливу 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення від 14.03.2018 № .

Правомірність застосування штрафу за ППР від 14.03.2018 № є предметом розгляду адміністративної справи № 2140/1862/18.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд застосовує наступні положення законодавства.

Згідно із пунктом 11 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, починаючи з 01.02.2015 реєстрації в ЄРПН підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, виписані за операціями з постачання товарів/послуг, які звільненні від оподаткування) незалежно від розміру ПДВ в одній податковій накладній / розрахунку коригування.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних, складених до 01.01.2017р. у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування.

Відповідно до п.120-1.2. ст.120-1 ПК України (у редакції станом на час застосування санкції) відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою), що зазначена у податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов'язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено. У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття відповідного рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу.

Відсутність реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної, зазначених в абзаці першому цього пункту, після спливу 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов'язань з податку на додану вартість, зазначеної в такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено.

У разі реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної, зазначених в абзаці першому цього пункту, протягом 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення, штрафні санкції, передбачені абзацом другим цього пункту та пунктом 120 1.1 цієї статті, не застосовуються.

Разом із тим, суд відмічає, що редакція п. 120-1.2. ст. 120-1 ПК України (у редакції станом на час вчинення платником порушення) передбачала лише одноразове застосування штрафних санкції в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов'язань з податку на додану вартість, зазначеної в податковій накладній, не зареєстрованій в ЄРПН.

Позивач стверджує, що до спірних правовідносин не може бути застосована правова норма, викладена у п.120-1.2. ст.120-1 ПК України (у редакції станом на час застосування санкції), оскільки вона погіршує стан платника, порівняно із періодом вчинення правопорушення.

Надаючи оцінку даній обставині, суд відмічає наступне.

Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 визначив, що Положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).

Тобто зазначене рішення не може бути застосоване до відповідальності юридичних осіб.

Суд відмічає, що не є спірним питанням порушення позивачем терміну реєстрації податкових накладних в ЄРПН на термін більше 365 календарних днів та відсутність такої реєстрації протягом 10 днів із дня отримання ППР від 14.03.2018 № .

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

З цього приводу суд зазначає, що КВУ «Каховський водоканал» надає централізовані послуги з водопостачання та водовідведення населенню, бюджетним установам та підприємствам за регульованими державою тарифами.

Чинним законодавством передбачено відшкодування підприємству державою завданих регулюванням тарифів збитків за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 р. № 375 затверджено Порядок та умови надання у 2015 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах, відповідно до якого підставою для проведення розрахунків з погашення заборгованості є договір про організацію взаєморозрахунків, який укладається підприємствами, що виробляли, транспортували та постачали теплову енергію, послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання і водовідведення населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення (далі - надавачі послуг), та іншими учасниками розрахунків з погашення заборгованості (далі - учасники розрахунків), у тому числі у разі заміни сторони у зобов'язанні під час здійснення розрахунків за електричну енергію та природний газ, згідно з довідкою, що підтверджує наявність в учасників розрахунків кредиторської та/або дебіторської заборгованості на дату укладення такого договору.

На виконання цього Порядку між Головним управлінням Державної казначейської служби, Департаментом фінансів Херсонської обласної державної адміністрації та фінансовим управлінням Каховської міської ради укладені договори про організацію взаєморозрахунків від 05.08.2015 року № 4, від 02.12.2015р. № 21, від 18.12.2015р. № 33, згідно яких КВУ «Каховський водоканал» отримало субвенцію державного бюджету у розмірі 1227215,88 грн. на погашення різниці в тарифах.

Позивачем було сплачено:

- 31 серпня 2015 року податок на додану вартість на загальну суму 167217,81 грн. за договором від 05.08.2015р. № 4 (податкове зобов'язання за червень 2015 року) згідно платіжного доручення від 31.08.2015 р. № 13;

- 16 грудня 2015 року податок на додану вартість на загальну суму 761690,84 грн. за договором від 02.12.2015р. № 21 (податкове зобов'язання за липень - жовтень 2015 року) згідно платіжного доручення від 16.12.2015 р. № 10;

- 25 грудня 2015 року податок на додану вартість на загальну суму 297885,23 грн. за договором від 18.12.2015р. № 33 (податкове зобов'язання за листопад 2015 року) згідно платіжного доручення від 25.12.2015 р. № 17.

ДФС України на наступний день після здійснення оплати з рахунку підприємства, відкритого в органах казначейства, не зарахувала кошти субвенції відповідно до абз."в" п.200 1.4 ст.200 1 ПК України на рахунок позивача в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Приписами п.200-1.3 ст.200-1 ПК України передбачено, що платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (SНакл), обчислену за такою формулою: еНакл = еНаклОтр + еМитн + еПопРах + еОвердрафт - еНаклВид - еВідшкод - еПеревищ, де: еНаклОтр - загальна сума податку за отриманими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, податковими накладними, складеними платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексу та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних; еМитн - загальна сума податку, сплаченого платником при ввезенні товарів на митну територію України; еПопРах - загальна сума поповнення з поточного рахунку платника податку рахунка в системі електронного адміністрування податку, в тому числі рахунків у системі електронного адміністрування податку платника - сільськогосподарського підприємства, що обрало спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, зазначених у підпунктах "а" - "в" пункту 200-1.2 цієї статті.

Під час розрахунку показника еПопРах також враховується сума коштів у разі проведення органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, розрахунків платника податку з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України про Державний бюджет України в рахунок погашення заборгованості з податку. При цьому для поповнення рахунка в системі електронного адміністрування податку враховується в межах проведених розрахунків з податку сума зменшення залишку узгоджених податкових зобов'язань такого платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати яких настав, що обліковується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, до виконання в повному обсязі за коригуючими реєстрами.

Тобто, однією із складових формули є показник суми еПопРах, який враховує суму коштів субвенції з різниці в тарифах на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

Порядок та строки врахування таких сум у системі електронного адміністрування податку встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 р. № 569 затверджено Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість (далі - Порядок № 569), який передбачає спрощення порядку збільшення реєстраційної суми на суму коштів, отриманих платником в рахунок погашення заборгованості з різниці в тарифах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.11.2015 р. № 967 внесено зміни до Порядку № 569 в частині збільшення реєстраційної суми на суму коштів, отриманих платником у рахунок погашення заборгованості з різниці в тарифах. Так, п.9 Порядку № 569 було доповнено абзацом наступного змісту: "У разі проведення органами Казначейства розрахунків платника податку з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до закону про Державний бюджет України в рахунок погашення заборгованості з податку, в поповнення електронного рахунка враховується в межах проведених розрахунків з податку сума зменшення залишку узгоджених податкових зобов'язань такого платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, що обліковується Казначейством до виконання в повному обсязі, за коригуючими реєстрами".

В порушення вказаних вимог ДФС України у грудні 2015 року не зарахувала кошти субвенції у розмірі 1227215,88 грн. в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, чим штучно зменшила позивачу ліміт для реєстрації податкових накладних. Аналізуючи викладене, суд погоджується з доводами позивача про те, що внаслідок бездіяльності ДФС України та невиконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 р. № 569 (із змінами від 18.11.2015 р. № 967, від 30.12.2015 р. № 1177) у серпні- грудні 2015 року КВУ «Каховський водоканал» в системі електронного адміністрування податку на додану вартість штучно занижено ліміт для реєстрації податкових накладних, внаслідок чого позивача було позбавлено реєструвати податкові накладні за період з жовтян по грудень 2015 року в межах граничних термінів.

Факт відсутності у позивача можливості реєстрації податкових накладних підтверджується витягами щодо суми податку, на яку платник податку на додану вартість має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з системи електронного адміністрування ПДВ № 18 від 31.08.2015 р., № 19 від 01.09.2015 р., № 21 від 03.09.2015 р., № 29 від 14.09.2015 р., № 1 від 18.12.2015 р., № 2 від 24.12.2015 р., № 3 від 21.12.2015 р., № 3 від 25.12.2015р., № 2 від 29.12.2015 р., № 3 від 30.12.2015 р.

Суд зауважує, що відповідно до п.109.1 ст.109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

В межах спірних правовідносин суд встановив, що неналежне виконання вимог податкового законодавства стосовно своєчасної реєстрації КВУ «Каховський водоканал» податкових накладних відбулось з вини контролюючого органу, що виключає протиправність діянь платника податку, та як наслідок, притягнення його до відповідальності. Відсутність вини платника податків, як необхідної складової податкового правопорушення, обумовила протиправність застосування штрафних санкцій спірними податковими повідомленнями-рішеннями.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 20.03.2018 р. по справі № 819/777/17.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п.п. 70-71 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.10.2011 року у справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04) «70 … Суд підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, «Онер'їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер'їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), п. 119).

71. Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), n. 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (див. там само). З іншого боку, потреба виправити минулу помилку не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, п. 58, ECHR 2002-VIII). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), n. 58, а також рішення у справі «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року). У контексті скасування помилково наданого права на майно принцип належного урядування може не лише покладати на державні органи обов'язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку (див., наприклад, рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), п. 69), а й потребувати виплати відповідної компенсації чи іншого виду належного відшкодування колишньому добросовісному власникові (див. зазначені вище рішення у справах «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), n. 53, та «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), п. 38)…».

Суд відмічає, що застосування штрафної санкції до платника податків за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних, тобто за не вчинення дій, які платник об'єктивно не міг вчинити через протиправну бездіяльність суб'єкта владних повноважень, є порушенням принципів обґрунтованості, розсудливості, пропорційності та не відповідає принципу належного урядування.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про протиправність застосування ГУ ДФС у Херсонській області до КВУ «Каховський водоканал» штрафних санкцій за не реєстрацію податкових накладних на підставі податкового повідомлення-рішення від 24.04.2018р. № , у зв'язку з чим це ППР підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 194, 242-246, 250, 255 КАС України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити .

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 24.04.2018р. № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі () судовий збір у сумі 1762,0 грн. на користь Комунального виробничого управління "Каховський водоканал" ().

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі () на користь держави судовий збір у сумі 14330,92 грн. (р/р 4026, МФО 899998, код отримувача (ЄДРПОУ) 37959779, одержувач УК у місті Херсоні/м.Херсон/22030101, код класифікації доходів бюджету 22030101, назва банку - Казначейство України (ЕАП)).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 08 листопада 2018 р.

Суддя Морська Г.М.

кат. 8.3.3