Справа № 826/14125/16
Суддя: Шелест Світлана Богданівна
Дата ухвалення: 2018-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючої судді: Шелест С.Б.

Суддів: Кузьмишиної О.М., Пилипенко О.Є.

Секретар судового засідання: Коломійцева А.О.

За участі представників:

Позивача: Собко О.В.; Хлопузян Р.Д.;

Відповідача: Новоселецька І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укргазвидобування» на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.07.18р. у справі №826/14125/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» до Полтавської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Надра Геоцентр» про визнання протиправними дій та бездіяльності

у с т а н о в и в:

у вересні 2016 року Позивач звернувся з позовом до суду, у якому просив:

визнати протиправними дії Відповідача по надсиланню (врученню) ТОВ «Надра Геоцентр», яка є відповідальним за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору про спільну діяльність від 19.11.07р. № 265-12, податкової вимоги від 16.06.16р. №399-17;

визнати протиправною бездіяльність Відповідача щодо не здійснення у період з дня виникнення податкового боргу по 16.06.16р. заходів з погашення податкового боргу ТОВ «Надра Геоцентр», яке є відповідальним за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання Договору про спільну діяльність від 19.11.07р. № 265-12.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.07.18р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати рішення з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення адміністративного позову.

На обґрунтування доводів своєї апеляційної скарги Апелянт вказує на те, що спірні податкові правовідносини стосуються прав, обов'язків та інтересів Позивача, оскільки Товариство внесло свій вклад у спільну діяльність обумовлену договором №265-12 з метою отримання прибутку, відтак виникнення чинників, які впливають на можливість Позивача реалізувати свої права та обов'язки передбачені цим договором безпосередньо стосуються прав Товариства. Апелянт зазначає, що податковим законодавством України не передбачено необхідності повторного відправлення платнику податків податкової вимоги у разі збільшення податкового боргу.

Також Товариство вказало на те, що невжиття контролюючим органом своєчасних заходів з погашення податкового боргу ТОВ «Надра Геоцентр» шляхом стягнення коштів, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна, в т.ч., яке передано у спільну діяльність або є результатом спільної діяльності сторін договору, сприяло нарощуванню такого податкового боргу, що як наслідок призвело до погіршення майнового стану Позивача.

В спростовування висновків суду першої інстанції щодо неможливості контролюючим органам здійснювати заходи з погашення податкового боргу у період дії рішення про розстрочення сплати податкового боргу Апелянт послався на те, що розстрочення не можна розцінювати як окремий спосіб погашення податкового боргу, що виключає можливість застосування інших заходів з примусового стягнення податкового боргу.

У судовому засідання та у додатково поданих до суду письмових поясненнях представники Апелянта підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги; представник Відповідача заперечив вимоги апелянта, з підстав викладених у відзиві.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про проведення судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників провадження, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу Позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 19.11.07р. між Дочірньою компанією «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (Сторона 1) та ТОВ «Надра Геоцентр» (Сторона 2) укладено Договір про спільну діяльність № 265-12 (надалі - договір № 265-12).

Додатковими угодами від 10.03.10р. № 1, від 22.07.10р. № 2, від 28.09.11р. № 3, від 11.03.13р. № 4 та від 22.11.13р. № 5 до Договору вносилися зміни та доповнення.

Згідно Додаткової угоди від 11.03.13р. № 4 в тексті Договору та всіх документах до Договору найменування Дочірня компанія «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» замінено на ПАТ «Укргазвидобування».

Відповідно до п. 2.1 договору (з урахуванням усіх змін та доповнень) сторони зобов'язуються шляхом об'єднання внесків сторін спільно діяти у сфері видобутку та реалізації вуглеводневої сировини з метою отримання прибутку.

Згідно з п. 2.2 договору Сторона-2 (ТОВ «Надра Геоцентр») є оператором за цим договором.

Згідно п.п. 6.10.8, 6.10.9 цього договору до обов'язків оператора входить ведення бухгалтерського та податкового обліку спільної діяльності, складання та подання уповноваженим органам державної виконавчої влади обов'язкової звітності; сплата у повному обсязі та у встановлені чинним законодавством строки податків (обов'язкових збрів, платежів).

Таким чином, відповідальною особою за утримання і перерахування податків і зборів до бюджету згідно Договору є ТОВ «Надра Геоцентр».

ТОВ «Надра Геоцентр», як відповідальна особа за утримання і перерахування податків і зборів до бюджету згідно Договору №265-12 перебувало на податковому обліку у Полтавській ОДПІ та Диканському відділенні Полтавської ОДПІ, як платник податків за неосновним місцем обліку.

У зв'язку з неналежним виконанням оператором обов'язку зі сплати рентної плати за користування надрами для видобування природного газу за ТОВ «Надра Геоцентр» станом на 30.07.15р. утворилась податкова заборгованість, у зв'язку з чим Полтавською ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області складено податкову вимогу від 31.07.15р. №378-25 на суму 57 663 907, 56 грн. (а.с.76, том 8). Така податкова вимога не відкликалась і сума боргу за нею погашена не була та поступово збільшувалась.

Рішенням ДФС України від 30.03.16р. № 64/43 (а.с. 39, том 1) ТОВ «Надра Геоцентр» надано розстрочення податкового боргу з 30.03.16р. по 31.05.16р.

Станом на 16.06.16р. за ТОВ «Надра Геоцентр» виник податковий борг по рентним платежам у розмірі 353 909 887, 98 грн. в т.ч., по Полтавській ОДПІ сума боргу становить 111 051 484, 17 грн.

У зв'язку з цим, Полтавською ОДПІ сформовано податкову вимогу форми «Ю» від 16.06.16р. №399-17 на суму 111 051 484, 17 грн. (а.с.38, том 1), у т.ч.: основний платіж - 106 117 879,13 грн., штрафні (фінансові) санкції - 720 153,52 грн., пеня - 4 213 451,52 грн.

Вважаючи, що контролюючим органом було протиправно надіслано ТОВ «Надра Геоцентр» ще одну податкову вимогу від 16.06.16 р. № 399-17 та допущено протиправну бездіяльність щодо нездійснення заходів з погашення податкового боргу у період з дня його виникнення за результатами здійснення спільної діяльності за договором від 19.11.07р. № 265-12 по 16.06.2016 р., Позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що спірними правовідносинами не порушуються права та інтереси Позивача, а також з того, що Відповідачем вживалися заходи з погашення податкового боргу ТОВ «Надра Геоцентр» у передбачені податковим законодавством способи.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до частин 1-3 статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У даному випадку судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, що відповідно до пункту 1 статті 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення.

За змістом статті 64 Податкового кодексу України, на обліку у контролюючих органах повинні перебувати угоди про розподіл продукції, договори управління майном (крім договорів щодо операцій, визначених у другому реченні абзацу другого підпункту 5 пункту 180.1 статті 180 цього Кодексу) та договори про спільну діяльність на території України без створення юридичних осіб, на які поширюються особливості податкового обліку та оподаткування діяльності за такими договорами (угодами), визначені цим Кодексом.

Взяття на облік договору або угоди здійснюється шляхом додаткового взяття на облік управителя майна, учасника договору про спільну діяльність або угоди про розподіл продукції як платника податків - відповідального за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору або угоди.

Апеляційним судом установлено, що відповідальною особою за утримання і перерахування податків і зборів до бюджету згідно умов договору № 265-12 від 19.11.07р. є ТОВ «Надра Геоцентр».

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з підпунктом 252.1.3 пункту 252.1 статті 252 Податкового кодексу України платником рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин під час виконання договорів про спільну діяльність без утворення юридичної особи є уповноважена особа - один із учасників такого договору, на якого згідно з його умовами покладено обов'язок нарахування, утримання та внесення податків і зборів до бюджету з єдиного поточного рахунку спільної діяльності (далі - уповноважена особа), за умови, що один з учасників зазначеного договору має відповідний спеціальний дозвіл. Облік результатів спільної діяльності ведеться таким учасником окремо від обліку його господарської діяльності. Такий учасник додатково береться на облік як платник рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин у порядку, визначеному цим Кодексом.

У свою чергу відповідно до пункту 87.12 статті 87 Податкового кодексу України, у разі якщо податковий борг виник за операціями, що виконувалися в межах договорів про спільну діяльність, джерелом погашення такого податкового боргу є майно платників податків, що є учасниками такого договору.

Пунктом 88.3 статті 88 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо податковий борг виник за операціями, що виконувалися в межах договорів про спільну діяльність, у податкову заставу передається майно платника податків, який згідно з умовами договору був відповідальним за перерахування податків до бюджету та/або майно, яке внесене у спільну діяльність та/або є результатом спільної діяльності платників податків. У разі недостатності майна такого платника податків у податкову заставу передається майно інших учасників договору про спільну діяльність у розмірах, пропорційних їх участі у такій спільній діяльності.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що учасник спільної діяльності, який не є відповідальним за перерахування податків до бюджету, несе субсидіарну відповідальність у разі виникнення податкового боргу, а також відповідальність у межах його вкладу в спільну діяльність.

Таким чином, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції про те, що спірні правовідносини не порушують прав та інтересів Позивача, оскільки оспорювані дії контролюючого органу стосуються учасника спільної діяльності, уповноваженого на перерахування податків до бюджету. Позивач вніс свій вклад у спільну діяльність обумовлену договором №265-12 з метою отримання прибутку, відтак виникнення чинників, які впливають на можливість Позивача реалізувати свої права та обов'язки передбачені цим договором безпосередньо його стосуються.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах містить постанова Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 826/13866/16.

Згідно частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У свою чергу, згідно пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу України, не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Апеляційним судом установлено, що ТОВ «Надра Геоцентр» подавало до контролюючого органу за додатковим місцем взяття на податковий облік податкові розрахунки з плати за користування надрами для видобування корисних копалин, втім податкові зобов'язання самостійно визначені платником податку у строки встановлені податковим законодавством до бюджету не сплачувались, у зв'язку з чим у ТОВ «Надра Геоцентр» утворився податковий борг у сумі 132 122 529,10 грн.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом установлено, що Полтавською ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області сформовано та надіслано ТОВ «Надра Геоцентр» податкову вимогу від 31.07.15р. №378-25 на суму 57 663 907, 56 грн. (а.с.76, том 8).

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

В силу вимог підпунктів 60.1.1 - 60.1.5 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо: сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення; контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов'язання або податкову вимогу; контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов'язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі; рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі; рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов'язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

З аналізу наведеного слідує, що надіслана платникові податків податкова вимога на податковий борг, який не погашений, не втрачає своєї правової дії. При цьому, чинним податковим законодавством України не передбачено необхідності повторного відправлення платнику податків податкової вимоги у разі збільшення податкового боргу.

Отже, якщо податковим органом направлено податкову вимогу щодо раніше існуючого податкового боргу, а після цього сума податкового боргу збільшилася на суму новоствореного податкового боргу, у податкового органу не виникає обов'язку надсилати платникові податку податкову вимогу на суму збільшення.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладений Верховним Судом у постанові від 12 червня 2018 року у справі № 810/2533/16.

Апеляційним судом установлено, що податкова вимога від 31.07.15р. №378-25 з підстав визначених 60.1.1 - 60.1.5 пункту 60.1 статті 60 ПК України не відкликалась і сума боргу за нею погашена не була та поступово збільшувалась. Вказана обставина не заперечується податковим органом, а тому, з урахуванням правил статті 78 КАС, така обставина не підлягає доказуванню.

Натомість, контролюючим органом, у зв'язку із збільшенням суми податкового боргу, було сформовано та надіслано ТОВ «Надра Геоцентр» фактично другу податкову вимогу форми «Ю» від 16.06.16р. №399-17 на суму 111 051 484, 17 грн. Такі дії контролюючого органу суперечать вимогам податкового законодавства, а тому колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог у цій частині.

Відповідно до п.п. 89.1.1 п. 89.1 статті 89 Податкового кодексу України право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку.

За змістом пункту 89.2 статті 89 Податкового кодексу України право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

При цьому, як зазначалось вище, згідно з пунктом 88.3 статті 88 Податкового кодексу України у разі якщо податковий борг виник за операціями, що виконувалися в межах договорів про спільну діяльність, у податкову заставу передається майно платника податків, який згідно з умовами договору був відповідальним за перерахування податків до бюджету та/або майно, яке внесене у спільну діяльність та/або є результатом спільної діяльності платників податків. У разі недостатності майна такого платника податків у податкову заставу передається майно інших учасників договору про спільну діяльність у розмірах, пропорційних їх участі у такій спільній діяльності.

Згідно пункту 95.1, 95.2 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Пунктом 95.3 цієї статті передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Отже, аналізовані норми податкового законодавства визначають алгоритм дій контролюючого органу щодо здійснення заходів з погашення податкового боргу, який виник за операціями, що виконувались у межах договорів про спільну діяльність, а саме: опис у податкову майна платника податків, якій згідно з умовами договору був відповідальним за перерахування податків до бюджету та/або майна, яке внесене у спільну діяльність та/або є результатом спільної діяльності платників податків; у разі недостатності майна платника податків, який згідно з умовами договору був відповідальним за перерахування податків до бюджету та/або майна, яке внесене у спільну діяльність та/або є результатом спільної діяльності платників податків - опис майна у податкову заставу майна інших учасників договору про спільну діяльність у розмірах, пропорційно їх участі у такій спільній діяльності.

Стягнення коштів з рахунків платника податків, а також надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі здійснюється за рішенням суду.

Апеляційним судом установлено, що у зв'язку з неналежним виконанням оператором обов'язку зі сплати рентної плати за користування надрами для видобування природного газу за ТОВ «Надра Геоцентр» станом на 30.07.15р. утворилась податкова заборгованість на загальну суму 132 122 529,10 грн., про що контролюючим органом повідомлено Товариство листом від 31.07.15р. № 1572/10/16-24-25-19 (а.с. 50, том 1) та запропоновано надати перелік активів, на які може бути розповсюджено право податкової застави.

Цього ж дня контролюючим органом прийнято рішення про опис майна ТОВ «Надра Геоцентр» у податкову заставу (а.с. 52, том 1).

Листом від 10.08.15р. № 10 ТОВ «Надра Геоцентр» повідомило Полтавську ОДПІ про те, що на балансі підприємства, як оператора за договором спільної діяльності від 19.11.07р. №265-12, станом на 10.08.15 р. обліковується майно на суму 4 016 160,17 грн., з яких: 3 911 855,17 грн. - вузол підготовки та обліку природного газу (в кількості 1 шт.); 104 305 грн. - комплекс флоутек. А також зазначило, що іншого ліквідного майна можливого для опису в податкову заставу немає.

Податковим керуючим Коровайним Р.І. складено акт від 10.08.15р. № 1 опису майна ТОВ «Надра Геоцентр» на загальну суму 4 016 160,17 грн. (а.с.53, том 1).

Разом з тим, з дня виникнення податкового боргу «спільної діяльності» та, зокрема, після отримання від ТОВ «Надра Геоцентр» відомостей про загальну суму ліквідного майна, що значно нижча від наявної податкової заборгованості, Відповідач мав реальну можливість здійснити опис у податкову заставу майна «спільної діяльності» (що внесено до неї та/або є результатом її здійснення) та своєчасно звернутися до суду щодо погашення відповідної заборгованості.

Доказів вжиття таких заходів податковий орган не надав.

У подальшому ДФС України прийнято рішення від 30.03.16р. № 64/43 (а.с. 39, том 1), яким ТОВ «Надра Геоцентр» надано розстрочення податкового боргу з 30.03.16р. по 31.05.16р.

Листом від 16.06.16р. № 2161/10/16-24-25-19 ТОВ «Надра Геоцентр» податковий орган повідомив про наявність заборгованості з рентних платежів, запропонувавши надати перелік активів, на які може бути розповсюджено право податкової застави у розмірі суми податкового боргу; склав повідомлення № 1 про проведення перевірки стану збереження майна платника податків, яке перебуває в податковій заставі (а.с. 57, том 1), акти від 22.06.16р. №1 та №2 про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податковим керуючим.

Також контролюючим органом були подані відповідні позови до суду, за результатами яких ухвалені судові рішення (постанова Київського окружного адміністративного суду від 29.06.2016 р. в адміністративній справі № 810/2094/16 про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків ТОВ «Надра Геоцентр» за договором про спільну діяльність від 19.11.07р. № 265-12; ухвала Київського окружного адміністративного суду від 19.08.16р., залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.10.16р., про залишення подання Карлівської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області про стягнення коштів платника податків - без розгляду).

Отже, контролюючим органом у період до червня 2016 року не було вжито передбачених статтями 88, 89, 95 Податкового кодексу України достатніх заходів з погашення податкового боргу ТОВ «Надра Геоцентр», що призвело до збільшення такого.

Свої дії з невжиття у період до червня 2016 року заходів з погашення податкового боргу контролюючий орган виправдовує наявністю рішення про розстрочення ТОВ «Надра Геоцентр» податкового боргу. На переконання Відповідача наявність такого рішення перешкоджає застосуванню інших заходів з примусового стягнення податкового боргу.

Втім такі доводи контролюючого органу є необґрунтованими, з огляду на таке.

Згідно з п. 100.1 ст. 100 Податкового кодексу України розстроченням, відстроченням грошових зобов'язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов'язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день прийняття контролюючим органом рішення про розстрочення, відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу.

З аналізу зазначеної норми апеляційний суд робить висновок про те, що розстрочення є лише законодавчо передбаченою формою розрахунків платника з бюджетом шляхом зміни строків платежу та не змінює статусу такої заборгованості; розстрочення не можна розцінювати як окремий спосіб погашення податкового боргу, що виключає можливість застосування інших заходів з примусового стягнення податкового боргу.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладений Верховним Судом у постанові від 27 лютого 2018 року у справі №805/4622/16-а.

В Рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У Рішенні від 27 вересня 2010 року по справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» зазначено, що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.07.18р. та ухвалення нової постанови про задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укргазвидобування» на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.07.18р. у справі №826/14125/16 - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.07.18р. у справі №826/14125/16 - скасувати та прийняти нову постанову про задоволення адміністративного позову.

Визнати протиправними дії Полтавської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Полтавській області щодо винесення та надсилання Товариству з обмеженою відповідальністю «Надра Геоцентр», яке відповідальне за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору про спільну діяльність від 19.11.07р. № 265-12 податкової вимоги від 16.06.16р. № 399-17.

Визнати протиправною бездіяльність Полтавської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Полтавській області щодо нездійснення у період з дня виникнення по 16.06.16р. заходів з погашення податкового боргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Надра Геоцентр», яке є відповідальним за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору про спільну діяльність від 19.11.07р. № 265-12.

Стягнути на користь Акціонерного товариства «Укргазвидобування» (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 26/28; ) судові витрати у розмірі 8 268 грн. (вісім тисяч двісті шістдесят вісім) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Полтавської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Полтавській області (36007, м. Полтава, вул. Маршала Бірюзова, 47; ).

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді : Кузьмишина О.М.

Пилипенко О.Є.

Повний текст постанови складений: 06.11.18р.