Справа № 809/821/18
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2018-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/797/18

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Заверухи О.Б., Рибачука А.І.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Калуського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 червня 2018 року (суддя Кафарський В.В., м. Івано-Франківськ) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Калуського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 14.05.2018 звернулася до суду з позовом до Калуського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання бездіяльності відповідача протиправною щодо відмови провести перерахунок пенсії позивачу із її збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад стаж 15 років відповідно до положень ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон №796-XII) з 01.02.2018; зобовязання Калуське обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2018 із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад стаж 15 років відповідно до вимог ч.2 ст.56 Закону №796-XII; скасування розпорядження Калуського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області від 10.01.2018 №123093. В обґрунтування позовних вимог вказує, що має право на пільговий характер розрахункової величини збільшення розміру її пенсії відповідно до ч.2 ст.56 Закону №796-XII, однак відповідачем безпідставно відмовлено у здійсненні такого перерахунку.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 червня 2018 року у справі №809/821/18 заявлений позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 №2148-VII (далі Закон №2148-VII) пункт 2 статті 56 Закону №796-XII доповнено словами і цифрами «у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-ІV). Відтак, скаржник вказує, що ч.2 ст.56 Закону №796-XII застосовується лише при обчисленні частини пенсії за першою складовою відповідно до ч.2 ст.27 Закону №1058-ІV, а тому перерахунок пенсії позивачу проведено згідно з нормами чинного законодавства. Відтак вважає, що відсутні підстави для перерахунку пенсії.

Позивач у письмовому відзиві на апеляційну скаргу вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим, прийнятим з врахуванням всіх обставини справи та таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Учасники справи в судове засідання на виклик суду не з'явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу згідно з п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачеві, якій призначена пенсія на підставі Закону №796-XII, перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для неї мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років для жінок) шляхом збільшення пенсії на 1% заробітку за рік, а тому дії відповідача щодо відмови в задоволенні заяви позивача від 23.04.2018 про перерахунок її пенсії, відповідно до ч.2 ст.56 Закону №796-XII, суд першої інстанції визнав протиправними та зобовязав такий перерахунок провести.

Колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції підставними і такими, що відповідають фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, що підтверджується копією посвідчення Серії А №353626. З 02.01.1997 позивачу призначена пенсія за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до вимог ст.55 Закону №796-ХІІ.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24 листопада 2016 у справі №345/4050/16-а року визнано протиправними дії Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 із збільшенням її на один відсоток заробітку за кожний рік роботи понад мінімальний стаж 15 років відповідно до положень ч.2 ст.56 Закону №796-ХІІ з 10.05.2016, а також зобов'язано Калуське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області провести перерахунок та виплату пенсії позивачу з 10.05.2016 відповідно до ч.2 ст.56 Закону №796-ХІІ із збільшенням на один відсоток заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75 відсотків заробітку. На виконання даної постанови, відповідачем винесено розпорядження від 24.01.2017 №123093 про перерахунок пенсії позивачу з 10.05.2016.

Надалі, розпорядженням Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області від 10.01.2018 №123093 позивачу перераховано пенсію всупереч чинній постанові Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24 листопада 2016 року у сторону зменшення, та призначено виплату за понаднормативний стаж із розрахунку понад 20 років (за 26 років понад нормативного стажу).

23.04.2018 ОСОБА_1 звернулася із заявою до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії з 01.02.2018, однак відповідач листом від 04.05.2018 №234/Д-15 відмовив у проведенні такого.

Вважаючи такі дії відповідача неправомірними та такими, що суперечать приписам чинного законодавства, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу; далі Закон №1788-XII) умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

З 1 січня 2004 року набрав чинності Закон №1058-IV, ч.2 ст.27 якого встановлено, що за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Пунктом 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1058-IV встановлено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону №796-ХІІ та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором.

Вказані положення закріплені ч.2 ст.27 та абз.2 п.13 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1058-IV в редакції, чинній на час звернення позивача щодо перерахунку пенсії у 2018 році.

Законом №796-XII визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення.

Статтею 49 Закону №796-ХІІ передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Таким чином, законодавцем надано право особі обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним законом - Законом №1058-IV, або спеціальним - Законом №796-ХІІ.

Відповідно до ч.2 ст.56 Закону №796-XII, в редакції чинній на час призначення пенсії позивачу, право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку. Порядок перерахунку пенсій Законом №796-XII не встановлений, що є підставою для застосування судом при розгляді цього публічно-правового спору аналогії закону на підставі частини 6 статті 7 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону №1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі зменшується на розмір зазначеної пенсії. За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини. Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в частині другій статті 56 Закону №796-XII як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи.

При цьому суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати, що починаючи з 01 січня 2004 року, з впровадженням в Україні пенсійної реформи, призначення та перерахунок трудових пенсій особам, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, лише на підставі Закону №796-ХІІ без врахування положень Закону №1058-IV є неможливим; і навпаки - застосування окремих положень Закону №1058-IV не є перешкодою до використання до цієї категорії осіб при обрахунку пенсії Закону №796-ХІІ.

Таким чином, особам, яким призначена пенсія на підставі Закону №796-XII, перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1% заробітку за рік.

Вказане узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 07.07.2015 (справа 754/12702/14-а), у постанові від 20 вересня 2016 (справа 1601/12900/12) та Верховним Судом у постанові від 06 лютого 2018 року (справа 560/675/17 (К/9901/684/17)).

Обставини справи свідчать про те, що позивач фактично обрала умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, встановлені спеціальним Законом №796-ХІІ.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24 листопада 2016 року підтверджено право позивача на перерахунок пенсії відповідно до вимог ч.2 ст.56 Закону №796-ХІІ із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений стаж 15 років та зобовязано Калуське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області провести перерахунок та виплату пенсії позивачу з 10.05.2016 відповідно до ч.2 ст.56 Закону №796-ХІІ із збільшенням на один відсоток заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75 відсотків заробітку. На виконання даної постанови, відповідачем винесено розпорядження від 24.01.2017 №123093 про перерахунок пенсії позивачу з 10.05.2016.

Разом з тим, з 11.10.2017 набрав чинності Закон №2148-VIII, яким у статті 56 Закону №796-ХІІ пункт 2 доповнено словами і цифрами «у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Нормою ч.2 ст.27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» або спеціальним Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст.57 Закону №796-ХІІ обчислення середньомісячного заробітку провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». У разі обчислення пенсії відповідно до частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за бажанням того, хто звернувся за пенсією, середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення.

Відтак, зміни, що внесені до ч.2 ст.56 Закону №796-ХІІ, стосуються порядку обчислення фактичного середньомісячного заробітку для пенсії та не можуть бути перешкодою для перерахунку пенсії у звязку із понаднормовим страховим стажем.

При цьому, у відповідності до ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з Рішенням Конституційного суду України від 09.02.1999 №1-рп/99 принцип закріплений у ч.1 ст.56 Конституції України, треба розуміти так, що дія нормативно-правового акта в часі починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Враховуючи, що пенсія по віку позивачу призначена з 30.01.1997, Законом №2148-VIII пункт 2 ст.56 Закону №796-ХІІ доповнено з 11.10.2017, а відтак вказані зміни, на переконання суду апеляційної інстанції, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, що виникли значно раніше ніж Закон №2148-VIII набрав чинності. Таким чином, покликання скаржника на зміни, внесені Законом №2148-VIII є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо протиправної відмови відповідача в задоволенні заяви позивача про перерахунок їй пенсії, відповідно до ч.2 ст.56 Закону №796-ХІІ.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Згідно з ч.2 ст. 6 КАС України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Так, у п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, повязаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобовязує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обовязок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобовязаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції приходить переконання, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.308, 311, 316, 321, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Калуського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 червня 2018 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав визначених пунктом 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4
Повне судове рішення складено 07 листопада 2018 року.