Справа № 755/17073/18
Суддя: Шевченко В. М.
Дата ухвалення: 2018-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/17073/18

Провадження №: 2-а/755/578/18

"08" листопада 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

судді Шевченко В.М.,

за участю секретаря судового засідання Сіренко Д.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань № 1 Дніпровського районного суду міста Києва

адміністративну справу № 755/17073//18

за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві

до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_3

про примусове видворення та затримання з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі України,

учасники справи:

представник позивача - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_3,

перекладач - Хок МД. Момінул,

У С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом посилаючись на те, що в Україні з міркувань національної безпеки та з метою захисту українського суспільства тривають системні заходи з протидії незаконній міграції. До цієї роботи залучені міграційна та прикордонна служби, Національна поліція та Служба безпеки України. Згідно вимог українського законодавства, іноземці та особи без громадянства перебувають на території України виключно на підставах, визначених законом. Іноземці, які перебувають в Україні, на рівних правах з громадянами України зобов'язані поважати та дотримуватися українського законодавства. В ході проведення профілактичних заходів з виявлення іноземців та осіб без громадянства, які нелегально перебувають на території України, співробітниками ГУ СБУ при співпраці із співробітниками органів національної поліції 06.11.2018 року в Закарпатті при спробі перетину кордону був виявлений громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться в Україні без наявних законних підстав та документів, які б надавали право законного перебування його на території України.

Відповідач отримав копію адміністративного позову 08.11.2018, про що сам підтвердив у судовому засіданні, від послуг адвоката відмовився, заперечень щодо позову відповідачем суду не надано.

08.11.2018 у судовому засіданні перекладачі Хок МД. Момінул пояснив суду, що володіє мовою Народної Республіки Бангладеш, а також вказав, що володіє достатнім рівнем знань української мови, попереджений про кримінальну, яка передбачена статтями 384, 385 КК України, за завідомо неправильний переклад і за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов'язків та приведені до присяги згідно із вимогами статті 200 Кодексу про адміністративне судочинство України (далі - КАС України).

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позов підтримав з викладених в ньому підстав, додатково вказавши про те, що відповідач був затриманий співробітниками СБУ на Закарпатті при спробі останнім перетнути Державний кордон України до країн Євросоюзу.

Відповідач - громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_3, який давав пояснення в присутності перекладача, у судовому засіданні підтвердив, що перетнув кордон України не через пункт пропуску, тобто неофіційно, скориставшись допомогою агента, був затриманий при перетині кордону за Закарпатті особами, як він пояснив «поліцейськими», які при затриманні, з його слів, забрали 200 доларів, жодних документів не має, коштів теж, мав бажання легалізуватися в Україні, бо на Батьківщині має сімейні негаразди через фінансові проблеми, а також політичні проблеми через свої політичні погляди, так як є членом партії BNP, а тому особисто для нього існує ризик політичного переслідування та порушення проти нього кримінального провадження. Жодних доказів щодо зазначеного суду не надав. До органів міграційної служби щодо надання йому статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, не звертався. Весь час перебування в Україні спілкувався з неофіційними особами, яких відповідач не вказав суду. Зі слів відповідача ці особи вказали про неможливість отримати політичний притулок в Україні, а тому відповідач вирішив у чергове нелегально перетнути кордон з Україною, щоб потрапити в Румунію. Протягом всього часу перебування проживав в м. Києві в готелі, проте не знає в якому саме, наразі кошти та будь-які документи відсутні, перетинав державний кордон України вже без документів. Шкодує про свій вчинок та має бажання залишитися в Україні.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин цієї справи, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд прийшов таких висновків.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України встановлює Закон України №3773-VI від 22.09.2011 «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закон).

За приписами частини 1 статті 26 Закону іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (ч.5 ст. 26 Закону ).

Статтею 30 Закону визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Отже, із змісту наведеної норми слідує, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини:

1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення;

2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Тобто обов'язковим є попереднє прийняття вказаними органами рішення про примусове повернення.

Судом встановлено, що громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_3 перебуває на території України з жовтня 2018 року, за порушення правил перебування іноземців в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, 06.11.2018 року відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 203 КУпАП серії ПР МКМ № 005658, притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (1 700,00 грн). У цей же день, ОСОБА_3 без жодних зауважень отримав копію постанови про накладення адміністративного стягнення, але штраф не сплатив. ГУДМС України в м. Києві 06.11.2018 було прийнято рішення про примусове повернення з України громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_3 (далі - Рішення про примусове повернення), відповідно до якого зобов'язано останнього виїхати з України до 07.11.2018. Рішення про примусове повернення до суду не оскаржувалось. Відповідно до прийнятого Рішення про примусове повернення іноземець повинен був самостійно залишити територію України, тобто виїхати до будь-якої країни світу, в строк зазначений у Рішенні - не пізніше 07.11.2018. Однак, громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_3 в установлений строк без поважних не виконав.

При вирішенні питання про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства судом враховано, що особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", відповідно до якої іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн:

де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань;

де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання;

де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуація міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя;

де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Відповідно до положень ст. 90КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., досяг 18-річного віку, порушив законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства і не виконав в установлений строк без поважних причин Рішення про примусове повернення, у відповідача відсутні документи на право перебування на території України, а також відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту; підстави вважати, що відповідач підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" відсутні, суд дійшов висновку про наявність підстав для примусового видворення відповідача за межі території України.

Одночасно з вимогою про примусове видворення позивачем заявлено вимогу про затримання відповідача з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; зобов'язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Відповідно до ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Оскільки відповідач не має постійного місця проживання, у суду наявні підстави вважати, що він ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, та існує ризик його втечі, позовна вимога про затримання відповідача з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, підлягає задоволенню.

У позові позивач просить звернути рішення до негайного виконання.

Відповідно до п.3 ч. 2 ст. 371 КАС України, суд вважає за можливе звернути рішення до негайного виконання.

У зв'язку з викладеним рішення про примусове видворення відповідача з України та затримання громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з поміщенням його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні слід звернути до негайного виконання.

Також у судовому засіданні судом на розгляд було поставлено питання щодо відібрання 200 доларів у ОСОБА_3, як ним самим було зазначено, особами, які проводили його затримання. Проте відповідач сам відмовився від встановлення цього факту, як він пояснив, боїться чергових проблем щодо цього. Жодного тиску до відповідача застосовано не було, судом вчинено всі дії для повного, всебічного, об'єктивного з'ясування всіх обставин у цій справі, проте відповідач добровільно, свідомо в присутності перекладача, достеменно розуміючи суть запитання, відмовився щодо цього.

При оцінці аргументів та доводів сторін суд керується рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України» від 28.10.2010, no. 4241/03, в якому вказується, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

На підставі викладеного та керуючись 26, 30, 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. ст. 2, 5-10, 77, 257-263, 242-243, 246, 295, 288, 289, 371 КАС України,

У Х В А Л И В:

адміністративний позов Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_3 про примусове видворення та затримання з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі України - задовольнити.

Примусово видворити громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України.

Затримати громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з поміщенням його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк, необхідний для забезпечення примусового видворення за межі України, але не більше як на шість місяців.

Рішення звернути до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Копії рішення суду невідкладно вручити особам, які брали участь у справі.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Оскарження рішення суду не зупиняє його негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі його оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

На час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Інформацію стосовно справи, що розглядається, можна отримати за адресою: м. Київ, вул. І. Сергієнка, 3, та на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/fair/sud2604.

Повний текст судового рішення складено 08.11.2018.

Суддя: В. Шевченко