Справа № 398/3184/18
Суддя: Крімченко С. А.
Дата ухвалення: 2018-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/3184/18
Провадження №: 2-а/398/114/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"06" листопада 2018 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого - судді Крімченко С.А.,

за участю секретаря Куліковой В.В.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрії справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом відповідно до якого просить визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №849274 від 11.07.2018 року.

Свої вимоги мотивує тим, що 11.07.2018 року інспектором сектору реагування патрульної поліції Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 відносно нього було складено постанову про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, відповідно до якої він, цього ж дня о 18год. 10хв. під час керування автомобілем «CHEVROLET», державний номерний знак НОМЕР_1, по вул.50 років Жовтня в м.Олександрія, користувався засобами звязку: розмовляв по мобільному телефону, чим порушив вимоги п.2.9 «д» ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Разом з тим, вказане в протоколі не відповідає дійсності. 11.07.2018 року о 18год. 10хв. він їхав з автовокзалу м.Олександрія, по вул.. 50 років Жовтня, був зупинений відповідачем, який запитав чому він розмовляє по мобільному телефону під час руху. Він відповів, що не розмовляв по телефону, однак відповідач попросив надати йому документи на автомобіль. Після того як він надав відповідачу документи, останній взявши їх пішов до свого службового автомобіля, а коли повернувся через деякий час, то простягнув йому якийсь документ та повідомив, що це постанова про накладення на нього адміністративного стягнення і запитав чи буде він її підписувати. Коли він запитав у відповідача на якій підставі було складено вказану постанову, де свідки, останній, нічого йому не вручаючи, сів службового автомобіля та поїхав.

Копію вказаної постанови, яку було направлено на його адресу простим листом, він отримав поштою 23.08.2018 року. В звязку з чим просить поновити йому пропущений строк для оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, оскільки вважає, що строк ним було пропущено з поважних причин.

Крім того, копія постанови, яку ним було отримано, виконана неякісно, з неї неможливо прочитати прізвище та по-батькові особи, якою вона була складена.

Разом з тим, вважає, що відповідачем при винесенні постанови було порушено вимоги щодо її оформлення, оскільки його не було ознайомлено з зазначеною постановою, не було розяснено його права та обовязки, не було запропоновано дати пояснення по сутті справи, звернутись до захисника, при складанні постанови не були залучені свідки, його навіть не було попереджено про те, що відносно нього буде складено постанову про накладення адміністративного стягнення. В постанові не повністю вказано орган, посадовою особою якого є інспектор, який склав постанову.

Нагрудної камери(відео реєстратора) у відповідача також не було.

Отже, факт порушення ним п.2.9 «д» ПДР України не підтверджується жодним доказом, а він особисто вказане порушення заперечує.

Як передбачено ст.258 КУпАП, в випадку якщо особа заперечує факт вчинення нею правопорушення, посадова особа повинна скласти протокол про адміністративне правопорушення, відповідачем протоколу складено не було.

Враховуючи викладене, вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №849274 від 11.07.2018 року, яку складено відносно нього, є незаконною та підлягає скасуванню.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві.Зазначили, що відповідач не зазначив докази, які б підтверджували правопорушення, вчинене, на думку позивача, відповідачем.

Відповідач, належно повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явився, причини неявки не повідомив, відзиву на адміністративний позов та заяву про розгляд справи за його відсутності не подав.

Згідно ч.3 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що адміністративний позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення, серії НК №849274 від 11.07.2018 року ОСОБА_1 визнано винним у чинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення в виді штрафу в сумі 425 грн., оскільки він цього ж дня 18год. 10хв. під час керування автомобілем «CHEVROLET», державний номерний знак НОМЕР_1, по вул.50 років Жовтня в м.Олександрія, користувався засобами звязку: розмовляв по мобільному телефону, чим порушив вимоги п.2.9 «д» ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Діяльність співробітників поліції щодо виявлення адміністративних правопорушень, притягнення осіб, винних у їх вчиненні до адміністративної відповідальності регулюється КУпАП та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху(частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено, зокрема, до компетенції Національної поліції - ч. 2ст. 258 КУпАП.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ч. 3ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015р. за № 1395, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу ( групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу ( групи доказів).

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП - орган ( посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено правопорушення ( об'єктивна сторона), чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В п. 1 ст.72 КАС України вказано, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Як вбачається з матеріалів справи, під час винесення постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не складався, відсутні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, фото- , відеозапису здійснено не було.

Відповідач, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинна довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, однак останній жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, не надав, в силу чого факт вчинення позивачем вказаного правопорушення є недоведеним, а винесена відповідачем постанова - незаконною та необґрунтованою.

Крім того, відповідно до долученої до матеріалів справи копії постанови про накладення адміністративного стягнення, позивачу зазначену копію постанови на місці складення вручено не було, про що свідчить відсутність підпису останнього в постанові. Позивач зазначає, що отримав копію постанови простим поштовим відправлення,що підтверджується копією конверта з відміткою про відправлення, тому, в даному випадку, наявні підстави для поновлення позивачу строку для звернення до суду з вказаним адміністративним позовом.

Враховуючи викладе, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 242-246, 250, 268, 271, 286, суд, -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити повністю.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.

Визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №849274 від 11.07.2018 року.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України, - закрити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Інспектор сектору реагування патрульної поліції Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3, місцезнаходження: 28008, м.Олександрія Кіровоградської області, вул. 6 Грудня,49.

Суддя