Справа № 497/1355/18
Суддя: Раца В. А.
Дата ухвалення: 2018-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 497/1355/18
Провадження № 2-а/497/22/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2018 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Раца В.А.

секретаря Божевої І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Болграді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області ОСОБА_2,третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій неправомірними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

08.08.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області ОСОБА_2 та просить постановити рішення, яким визнати протиправними дії інспектора 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області рядового поліції ОСОБА_2 щодо складання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАВ № 507229; скасувати вищезазначену постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121-2 КУпАП; провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що інспектор 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області рядовий поліції ОСОБА_2 30 липня 2018 року близько 06 години 30 хвилин за адресою вул.Ядова,52 в м.Одеса зупинив його позивача та звинуватив його в тому, що він о 06:21:58 годині в м.Одеса на вул.Ядова, 52, керуючи маршрутним таксі Болград-Одеса, здійснив висадку, посадку пасажирів в непередбаченому маршрутом руху місці, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 121-2 КУпАП та відразу виніс відповідну постанову. Дана постанова не відповідає вимогам закону, оскільки винесена з порушенням встановленого порядку накладення адміністративних стягнень, ґрунтується на неповному, необєктивному і не всебічному розгляді справи, за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт його позивача неправомірних дій, тому він просить суд визнати її протиправною та скасувати.

Позивач ОСОБА_1Ф в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та з підстав, викладених у позові, просив їх задовольнити.

Відповідач - інспектор 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, надав до суду відзив в якому посилається на те, що 30.07.2018 року він знаходився на службі та під час патрулювання виявив порушення ПДР водієм маршрутного таксі «Болград-Одеса» д/з ВН 64-20 ЕІ ОСОБА_3, ОСОБА_1, який рухаючись по вул.Ядова, 52 здійснив посадку, висадку пасажирів в невстановленому маршрутом руху місці, при цьому пояснив, що про це його попросили пасажири, яким треба йти до лікарні. ОСОБА_1 було зупинено, повідомлено про причину зупинки, ознайомлено з правами згідно ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, вислухано його пояснення, відповідно до яких водій не заперечував своєї провини та не намагався уникнути відповідальності, було винесено вищезазначену постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, тому він просить суд у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не зявився, надав до суду пояснення щодо позову, відповідно до яких вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими з огляду на те, що інспектор Управління патрульної поліції знаходячись на службі виявив порушення водієм автомобіля НОМЕР_1 правил дорожнього руху та правомірно склав постанову про притягнення водія до адміністративної відповідальності. Під час розгляду справи позивач не виявив бажання надавати будь-які письмові пояснення та клопотання. Згідно зі ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. Тобто під час винесення оскаржуваної постанови відповідач мав право винести постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання протоколу про адміністративне правопорушення, навіть у випадку незгоди особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з допущенним нею порушенням. Окрім цього посилається на те, що позивач не заперечує сам факт вчинення правопорушення, а саме посадки-висадки пасажирів за адресою м.Одеса, вул.Ядова,52, тобто не спростовує наявність в його діях складу адміністративного правопорушення ч.2 ст.121-2 КУпАП, тому просить у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до завдання адміністративного судочинства, визначеного у ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Одним із завдань поліції, визначеним у п. 1 ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію», є надання поліцейських послуг у сфері забезпечення публічної безпеки і порядку.

Згідно з положеннями п. 11 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 8 ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 507229 від 30 липня 2018 року щодо ОСОБА_1, на останнього, рядовим поліції бат.1 роти 4 Управління патрульної поліції в Одеській області ОСОБА_2 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121-2 КУпАП, а саме за те, що 30.07.2018 року, о 06:20 годині в м.Одеса по вул. Ядова, 52, він керуючи маршрутним таксі Болград-Одеса здійснив посадку, висадку пасажирів у не передбаченому маршрутом руху місця.

Частиною 1 ст. 222 КУпАП передбачене повноваження органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху, передбачені в тому числі ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Положення ч. 2 ст. 222 КУпАП уповноважують працівників органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення від імені органів Національної поліції.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 258 КУпАП «Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції…», у такому випадку уповноваженими посадовими особами «… на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.».

Наведені положення законодавства, якими врегульований порядок розгляду поліцейськими Національної поліції справ про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху, дають змогу суду дійти висновку про те, що оскаржувана постанова була винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано. Тобто судом встановлена відповідність оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень критеріям, передбаченим п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 2 КАС України.

Разом з тим оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, винесена відповідачем необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Так, статтею 121-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил перевезення пасажирів при наданні послуг з перевезення пасажирів.

Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 121-2 КУпАП настає за порушення водіями транспортних засобів, що працюють у режимі маршрутних таксі, правил зупинки під час здійснення посадки (висадки) пасажирів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За таких обставин, відповідач у справі зобов'язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як вбачається з матеріалів справи, у постанові про адміністративне правопорушення не зазначено, які саме наявні докази вини у скоєнні позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121-2 КУпАП та окрім постанови до суду не надано жодного доказу, підтверджуючого факт скоєння ОСОБА_1 вищезазначеного правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, зазначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, при винесені постанови у справі про адміністративне правопорушення інспектором не були з'ясовані вказані обставини, а також не надано суду будь-яких доказів правомірності свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності., не зазначено які саме вимоги Правил дорожнього руху порушив водій ОСОБА_1

Частина 2 статті 283 КУпАП містить вимогу, згідно з якій постанова повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи.

Згідно з положеннями п. 24 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 р. № 176, посадка та висадка пасажирів з автобуса проводиться на їх вимогу у місцях зупинки громадського транспорту, а також в інших місцях з обов'язковим дотриманням Правил дорожнього руху.

У зв'язку з тим, що оскаржувана постанова не містить опису обставин, установлених під час розгляду справи, неможливо встановити, яке саме порушення ставиться в провину притягуваному - зупинка поза спеціально відведеного місця, або ж зупинка не на узбіччі.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Викладені встановлені судом обставини дають змогу суду дійти висновку про те, що відповідачем, який є суб'єктом владних повноважень не доведена правомірність його рішення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121-2 КУпАП.

Таким чином, судом встановлено, що рішення суб'єкта владних повноважень (оскаржувана постанова) хоча і було прийняте на підставі та у межах повноважень, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, однак постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 121-2 КУпАП винесена з порушенням вимог ст. 283 КУпАП та необґрунтовано, оскільки не були враховані усі обставини, що мають значення для прийняття рішення.

Застосовуючи спосіб захисту порушеного права, суд керується вимогам п. 3 ч. 3 ст.286 КАС України, які кореспондують з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП, якими передбачене право суду захистити порушені права шляхом скасування рішення суб'єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Суд переконаний, що скасування рішення суб'єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення забезпечить ефективний захист прав позивача.

Керуючись ст. ст. 5, 242 -246, 286 КАС України, ст. ст. 247, 293 КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області ОСОБА_2,третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій неправомірними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі- задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області рядового поліції ОСОБА_2 щодо складання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАВ № 507229.

Постанову інспектора 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області рядового поліції ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАВ № 507229 від 30 липня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.121-2 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст. 121-2 КУпАП закрити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного адміністративного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги особами, що беруть участь у справі в 10-денний строк з дня отримання копії рішення у повному обсязі.

Суддя В.А. Раца