Справа № 814/1145/18
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2018-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

08 листопада 2018 р.справа № 814/1145/18

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., в письмовому провадженні розглянув адміністративну справу

за позовомколективного підприємства хозрахунковий науково-технічний центр "Квант", вул. Кірова, 238 (а/с 292, 54003), м. Миколаїв, 54031

до відповідачаГоловного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001

провизнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень від 23.01.18 р. № 7, №

В С Т А Н О В И В:

Колективне підприємство хозрахунковий науково-технічний центр "Квант" (надалі - позивач або КП "Квант") звернулось із адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області (надалі - відповідач або ГУ ДФС), в якому просить суд визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення-рішення від 23 січня 2018 р. № № 7 і , якими позивачу визначена сума завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, а також збільшено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість (далі - ПДВ) та застосована штрафна санкція, відповідно.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що припущення відповідача про безтоварність його господарських операцій із такими постачальниками, як ТОВ "Донагроторг Преміум" та ТОВ "Артбуд Проект" спростовуються наданими ним первинними документами. Позивач наполягає на тому, що він не повинен нести відповідальність за можливі протиправні дії інших суб'єктів господарювання, тоді як він вимоги податкового законодавства виконав: сплатив в ціни товару ПДВ, задекларував відповідні господарські операції із постачальниками.

Відповідач адміністративний позов не визнав і просив в його задоволенні відмовити з наступних підстав: перевіркою позивача встановлені факти взаємовідносин із постачальниками, які, на думку відповідача, мають ознаки фіктивності. На цій підставі відповідач зробив висновок про відсутність реального постачання товару від контрагентів до позивача, що призвело до порушення ним податкових зобов'язань із ПДВ (т. 1 а. с. 185-187).

Адміністративна справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням учасників справи, але за клопотанням позивача судом прийнято рішення про наявність підстав для розгляду справи за правилами загального позовного провадження (т. 2 а. с. 1-2).

3 серпня 2018 р. судом прийнято ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (т. 2 а. с. 46-47).

Позивач клопотав про розгляд справи за його відсутності (т. 2 а. с. 51-52). Відповідно до приписів ст. 205 ч. 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута у письмовому провадженні.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

У грудні 2017 р. відповідач провів документальну позапланову виїзну перевірку КП "Квант" з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо взаємовідносин із ТОВ "Донагроторг Преміум" і ТОВ "Артбуд Проект" за червень 2017 р. Результати перевірки оформлені Актом від 28 грудня 2017 р. № 1972/1429-14-07/13847488 (далі - Акт перевірки) (т. 1 а. с. 26-43).

У висновку Акту перевірки вказано на такі порушення з боку позивача:

- ст. 198 п. 198.1., п. 198.3., ст. 200 п. 200.1., п. 200.2. Податкового кодексу України (далі - ПК України), в результаті чого занижений ПДВ за липень 2017 р., на суму 108 964,0 грн.;

- ст. 198 п. 198.1., п. 198.3., ст. 200 п. 200.1., п. 200.2. ПК України, внаслідок чого завищена сума від'ємного значення ПДВ за липень 2017 р., в розмірі 703 740,0 грн.;

На підставі Акту перевірки 23 січня 2018 р. ГУ ДФС прийняло податкові повідомлення-рішення:

- № 7, яким позивачу визначена сума завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 703 740,0 грн.;

- , яким позивачу збільшено суму податкового зобов'язання з ПДВ на 108 964,0 грн. та застосована штрафна санкція в розмірі 27 241,0 грн. (т. 1 а. с. 24-25).

Як слідує з Акту перевірки та відзиву ГУ ДФС, підставою для визначення позивачу зобов'язань із ПДВ і застосування штрафу, послугував висновок відповідача про сумнівність господарських операцій КП "Квант" із такими контрагентами, як ТОВ "Донагроторг Преміум" і ТОВ "Артбуд Проект". При цьому, такий висновок ґрунтується на тому, що до перевірки позивач не надав певні документи, зокрема, докази, які стосуються обставин укладення договорів, документи на відрядження керівника КП "Квант" до інших місць для транспортування товару. Також, відповідач наголошує на тому, що ТОВ "Донагроторг Преміум" і ТОВ "Артбуд Проект" не мають матеріально-технічної бази для виконання договірних зобов'язань перед позивачем, контрагенти займаються суттєво іншими видами господарської діяльності, ніж постачання радіокомплектуючих.

Відповідно до приписів ст. 77 ч. 1-2 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд не може погодитись з вищенаведеною позицією ГУ ДФС, так як нарахування і сплата податків та фінансова відповідальність не можуть ґрунтуватись на припущеннях податкового органу стосовно протиправних дій чи зловживань інших осіб. Якщо податковий орган покладає на платника податків обов'язок сплатити податки і штрафи на тій підставі, що господарські операції такого платника є фіктивними (безтоварними), він повинен подати суду беззаперечні докази відсутності у платника товару, а не механічно розповсюджувати свої висновки стосовно контрагентів на платника податків.

Доводи відповідача, які зводяться до відсутності у позивача певних документів, носять опосередкований характер, так як прямо не свідчать про відсутність постачання позивачу товару, а лише вказують на гіпотетичну можливість такого ризику.

Як зазначає позивач, у нього мається контракт із Міністерством оборони України на виготовлення радіоелектронної продукції.

Для виконання умов цього контракту, 21 червня 2017 р. позивач уклав ідентичні за змістом договори поставки із ТОВ "Донагроторг Преміум" і ТОВ "Артбуд Проект", за умовами яких контрагенти постачали КП "Квант" радіодеталі та електронні схеми (т. 1 а. с. 104-105, 112-113).

Матеріали справи містять первинні бухгалтерські документи та документи податкової звітності, які свідчать про дотримання позивачем вимог податкового законодавства.

Судом врахований і факт приймання Міністерством оборони України готової продукції від позивача, невід'ємною складовою частиною якої є товар, придбаний позивачем у ТОВ "Донагроторг Преміум" і ТОВ "Артбуд Проект", що підтверджується відповідними актами приймання-передачі продукції за державним контрактом (т. 1 а. с. 61, 64).

Одним із доводів ГУ ДФС щодо фіктивності господарської операції позивача із ТОВ "Донагроторг Преміум" є те, що, на його думку, договір відступлення права вимоги не є належним засобом оплати.

Так, 4 квітня 2017 р. між КП "Квант" (боржник) і ТОВ "Донагроторг Преміум" (кредитором) укладено договір, за яким кредитор відступив право вимоги коштів ТОВ "Брейнс" (т. 1 а. с. 126).

Слід зазначити, що виконання договірних зобов'язань регулюється цивільним законодавством, яке не містить заборони на відступлення права вимоги як засобу платежу, а тому суд не знаходить порушень з боку позивача, який виконав оплату іншому кредитору.

Статтею 61 ч. 2 Конституції України закріплено принцип індивідуальної відповідальності, який слід застосовувати і до фінансової відповідальності юридичних осіб. Якщо відповідач встановив факти порушення податкового законодавства з боку контрагентів позивача, негативні наслідки у виді визначення податкових зобов'язань, повинні наставити саме для порушників, а не для позивача, який свої податкові зобов'язання виконав належним чином.

Такі висновки суду узгоджуються з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до ст. 6 ч. 2 КАС України є обов'язковою для врахування адміністративним судом.

Так, у справах "Булвес" АД проти Болгарії" та "Бізнес Супорт Центр проти Болгарії" Суд виклав таку правову позицію: держава в особі податкових органів може і повинна вживати заходи для недопущення та/або зупинення зловживань у сфері сплати/відшкодування ПДВ, але нарахування податкових зобов'язань і застосування штрафу добросовісному платнику податків, який виконав всі вимоги податкового законодавства, тільки на підставі того, що податковим органом встановлені протиправні дії його контрагентів та за умови необізнаності платника податків про такі дії своїх контрагентів, на думку Суду, порушує права такого платника податків.

Отже, для того, щоб стверджувати про порушення податкового законодавства саме позивачем, відповідач повинен був довести протиправний характер його діяльності, зокрема, в контексті обставин даної справи, відсутність товару, але доказів, які б свідчили про це, відповідач суду не подав.

З огляду на викладене, суд знаходить протиправними податкові повідомлення-рішення від 23 січня 2018 р. № № 7 і .

Згідно із ст. 139 ч. 1 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судовими витратами в даній справі є судовий збір, доказів понесення інших судових витрат сторони суду не подали. Позивач сплатив судовий збір в розмірі 12 599,18 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 55 від 4 травня 2018 р. (т. 1 а. с. 4). З урахуванням задоволення позовних вимог, судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов колективного підприємства хозрахунковий науково-технічний центр "Квант" (вул. Кірова, 238 (а/с 292, 54003), м. Миколаїв, 54031, ) до Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ЄДПОУ 39394277) задовольнити.

2. Податкове повідомлення-рішення № 7, прийняте 23 січня 2018 р. Головним управлінням ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ), визнати протиправним і скасувати.

3. Податкове повідомлення-рішення № , прийняте 23 січня 2018 р. Головним управлінням ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ), визнати протиправним і скасувати.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) на користь колективного підприємства хозрахунковий науково-технічний центр "Квант" (вул. Кірова, 238 (а/с 292, 54003), м. Миколаїв, 54031, ЄДПОУ 13847488) судові витрати в розмірі 12 599,18 грн. (дванадцять тисяч п'ятсот дев'яносто дев'ять гривень вісімнадцять копійок).

5. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга може бути подана до П'ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. О. Мороз