Справа № 826/10266/16
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2018-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 жовтня 2018 року № 826/10266/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Васильченко І.П., суддів: Вєкуа Н.Г., Федорчука А.Б. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Голден газ»
ДоДержавної архітектурно-будівельної інспекції України (Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області)
провизнання протиправним та скасування припису від 30.03.2016 р. № С-3003/1,
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Голден газ» звернулось до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області) про визнання протиправним та скасування припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 30.03.2016 р. № С-3003/1.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 07.07.2016 р. відкрито провадження по справі суддею Абловим Є.В.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 24.10.2017 р. справу прийнято до провадження суддею Васильченко І.П. та призначено до колегіального судового розгляду.

Позовні вимоги мотивовані тим, що спірне рішення є протиправним, оскільки порушення встановлені в акті перевірки не відповідають дійсності, зокрема введення до експлуатації автомобільного газозаправного пункту здійснено 09.03.2011 року з початком реалізації товару, а норма щодо отримання дозволу на виконання будівельних робіт до 2011 року була відсутня.

Відповідач згідно наданих письмових заперечень проти позову заперечує та просить суд відмовити в його задоволенні, оскільки спірне рішення відповідає вимогам чинного законодавства.

В судове засідання сторони не з'явилися, про час, дату та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішив розглядати справу у письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553, на підставі звернення виконавчого комітету Броварської міської ради від 09.02.2016 р. № 10/10-0902/22, направлення від 09.02.2016 р. № 221.16/03 Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил ТОВ «Голден газ» на об'єкті будівництва «будівництво та експлуатація АГЗП по вул. Київська, 1-а в м. Бровари Київської області» за результатами якої складено відповідний акт перевірки від 30.03.2016 р. (далі - акт перевірки).

В акті перевірки встановлено наступні порушення:

ТОВ «Голден газ» без документу, що надає право на виконання будівельних робіт, на земельній ділянці, що не відведена для цієї мети, побудовано автомобільний газозаправний пункт (АГЗП), що порушує вимоги статей 34, 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 28 Закону України «Про архітектурну діяльність»;

зазначений АГПЗ експлуатується (використовується) ТОВ "Голден Газ" без прийняття його в експлуатацію в установленому законом порядку, чим порушено вимоги ч.8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 12 Постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. № 461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів»;

на відстані 6,0 м від АГПЗ побудована діюча АЗС, чим не витримано необхідну вільну від забудови смугу шириною 10 м, передбачену п. 8.8 ДБН В.2.5-20-2001 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Зовнішні межі та споруди Газопостачання», п. 2.5.3 Наказу «"Про затвердження інструкції щодо вимог пожежної безпеки під час проектування автозаправних станцій» № 376 від 06.12.2005р.;

згідно з державним актом на право постійного користування землею І-КВ № 000162, зареєстрованого за № 114, земельна ділянка площею 0,786 га, цільове призначення для обслуговування існуючих споруд, знаходиться в користуванні у Броварського спортивно-технічного клубу ТСОУ. Згідно договору оренди № 17-15 від 07.07.2015 р., між орендарем та ТОВ «Голден Газ» укладено договір оренди майданчика, площею 152 м2, для організації АГПЗ, не зареєстрований в установленому законодавством порядку. Об'єкт належить до V категорії складності.

З метою усунення виявлених порушень, відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553, Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області видано припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 30.03.2016 р. № С-3003/1, яким за порушення статей 34, 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 28 Закону України «Про архітектурну діяльність» вимагає у термін до 01.06.2016 р. усунути допущенні порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності у встановленому законодавством порядку.

Вважаючи, що вказаний припис не відповідає вимогам законодавства, позивач звернувся до суду із позовом за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначено Законом України від 17.02.2011 р. № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно частин 1, 2 статті 41 Закону України Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт; забороняти за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію (частина 4 статті 41 Закону України Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Отже, відповідач наділений повноваженнями здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль.

Відповідно до пункту 2 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553 (далі по тексту - Порядок), державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням, зокрема, вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції.

Згідно пункту 5 Порядку, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Відповідно до пункту 7 Порядку підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема: перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до пункту 9 Порядку державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Пунктами 19 Порядку визначено, що припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, а інший надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Припис підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку.

Згідно частини 4 статті 41 Закону України Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт; забороняти за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію.

Як вже зазначалось, підставою для винесення спірного припису стало порушення позивачем статей 34, 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 28 Закону України «Про архітектурну діяльність».

Відповідно до ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник має право виконувати будівельні роботи після:

подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України;

реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності;

видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах будівництва, що належать до IV і V категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Дозвіл на виконання будівельних робіт видається органами державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

За наявності дозволу на виконання будівельних робіт отримання замовником та генеральним підрядником чи підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт та видалення зелених насаджень у межах будівельного майданчика не вимагається.

Згідно ст. 28 Закону України «Про архітектурну діяльність», Власники та користувачі об'єктів архітектури зобов'язані, зокрема отримувати в установленому законодавством порядку документ дозвільного характеру, що дає право на виконання робіт, пов'язаних із реконструкцією, реставрацією чи капітальним ремонтом об'єкта архітектури.

Як зазначено позивачем, придбання та встановлення АГЗП відбулося в той період, коли норма щодо необхідності отримання дозволу на виконання будівельних робіт не була введена в дію - 09.03.2011р., про що свідчить договір оренди майданчика № 17/11 від 15.02.2011р. та акт приймання-передачі згідно договору; Крім того, доказом реалізації товару з 09.03.2011р. на змонтованому АГЗП підтверджується копією книги обліку розрахункових операцій за період з 01.03.2011р. по 09.06.2011р.

Однак необґрунтованими є посилання позивача, що чинним у період до лютого 2011 року законодавством не передбачалося отримання дозволу на виконання будівельних робіт, оскільки згідно ч. 1 ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», який набрав чинності 17.02.2011 року, право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах будівництва, що належать до IV і V категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Крім того, в матеріалах справи наявні: копія дозволу Головного управління державної інспекції техногенної безпеки у Київській області № 108-09 яким з 02.09.2011 р. ТОВ «Голден Газ» надано дозвіл на початок роботи АГЗП ТОВ «Голден Газ»; копія дозволу Територіального управління державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Київській області та м. Києву № 25.11.32 зі строком дії з 28.11.2011 р., яким ТОВ «Голден Газ» дозволяється виконувати роботи з підвищеної небезпеки, який в свою чергу був виданий на підставі заяви позивача від 21.11.2011 р. та висновку експертизи ДП «Центр сертифікації» від 03.11.2011 р.; копія дозволу Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки № 418.11.30 від 28.12.2011р., яким ТОВ «Голден Газ» дозволяється експлуатувати посудини, що працюють під тиском понад 0,5 МПа, який також був виданий на підставі заяви позивача від 19.12.2011 р. та висновку експертизи Дніпропетровського центру сертифікації від 03.11.2011р., що свідчить про неможливість експлуатації АГЗП ТОВ «Голден Газ» до отримання вказаних дозволів.

Пунктом 8.8 ДБН В.2.5-20-2001 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Зовнішні мережі та споруди Газопостачання» передбачено, що майданчики для будівництва ГНС передбачаються з урахуванням забезпечення зовні огорожі газонаповнювальної станції протипожежної смуги шириною 10 м та мінімальних відстаней до лісових масивів: хвойних порід - 50 м, листяних порід - 20 м.

Так, наведена норма встановлює вимоги до газонаповнювальних станцій (ГНС), а не до автомобільних газозаправочних пунктів (АГЗП), що не є тотожними, оскільки норми ДБН В.2.5-20-2001 розмежовують поняття «ГНС» та «АГЗП», а також встановлюють різні вимоги при їх проектуванні.

Згідно п. 2.5.3 Інструкції щодо вимог пожежної безпеки під час проектування автозаправних станцій, затвердженої наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи №376 від 06.12.2005 року у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, навколо території АГЗС слід передбачати вільну від забудови смугу шириною не менше 10 м.

Однак, відповідно до п. 1.2 згаданої Інструкції: автомобільна газозаправна станція (далі - АГЗС) - автозаправна станція, технологічне обладнання якої призначене для заправлення автотранспорту тільки скрапленими вуглеводневими газами; стаціонарний автомобільний газозаправний пункт (далі - АГЗП-стаціонарний) - автозаправна станція, технологічне обладнання якої призначене для заправлення автотранспорту тільки скрапленим вуглеводневим газом із стаціонарних резервуарів ємністю відповідно до ДБН В.2.5-20-2001 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Газопостачання» (далі - ДБН В.2.5-20-2001); тимчасовий автомобільний газозаправний пункт (далі - АГЗП-тимчасовий) - автозаправна станція, технологічне обладнання якої призначене для заправлення автотранспорту тільки скрапленим вуглеводневим газом із автогазозаправника заводського виготовлення з резервуаром ємністю відповідно до ДБН В.2.5-20-2001.

Таким чином, положеннями даної Інструкції розмежовано поняття «АГЗС» та «АГЗП», у той час, як п. 2.5.3 цієї Інструкції встановлює вимоги саме до АГЗС.

Враховуючи, що об'єкт, перевірку якого було здійснено відповідачем, є автомобільний газозаправний пункт (АГЗП), до нього не можуть застосовуватись вимоги, встановлені для газонаповнювальних станцій та автомобільних газозаправних станцій.

Відтак, виходячи зі змісту положень ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», відповідач наділена повноваженнями здійснювати контроль за дотриманням замовниками, проектувальниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону об'єктами будівництва є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси та частини, лінійні об'єкти інженерно-транспортної інфраструктури.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, відповідно до висновку з експертно-будівельного дослідження від 22.06.2016 р. №21/09-2016, складеного за наслідком дослідження об'єкта «стаціонарний автомобільний газозаправний пункт, розташований за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Київська, 1-а», визначено, що існуючий автомобільний газозаправний пункт, що розташований на території земельної ділянки за адресою: м. Бровари, вул. Київська, 1-а, Київської області, не є будівлею або спорудою. Фактично за всіма ознаками та характеристиками АГЗП - це модульна установка заводського виготовлення, яка є технологічним обладнанням для заправки газобалонних автомобілів ЗВГ. Зазначений АГЗП не є нерухомим майном, оскільки не пов'язаний із земельною ділянкою фундаментами і являє собою модульну установку заводського виготовлення, яка може бути вільно переміщена за допомогою вантажно-транспортних засобів без втрати функціонального призначення.

Таким чином, суд зазначає, що АГЗП не належить до категорії споруд як об'єктів будівництва, оскільки відповідний об'єкт не є будівлею, спорудою чи іншим об'єктом будівництва, а відтак, відповідач не наділений повноваженнями щодо перевірки зазначеного об'єкта на предмет дотримання ТОВ «Голден Газ» вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

У зв'язку із викладеним, суд доходить висновку, що оскільки АГЗП не належить до об'єктів будівництва, відповідач у межах своїх повноважень не вправі видавати даному суб'єкту господарювання приписи з огляду на те, що у межах спірних правовідносин ТОВ «Голден Газ» не належить до суб'єктів містобудування.

Враховуючи вищевикладене, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 30.03.2016 р. № С-3003/1 прийнятий відповідачем протиправно та не в межах повноважень останнього, а відтак підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 цієї статті).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 названого Кодексу у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У зв'язку з викладеним, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден газ».

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 242- 243, 245-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден газ» (02166, м.Київ, просп. Лісний, буд. 35, кв. 88, ) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 30.03.2016 р. № С-3003/1

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден газ» (02166, м.Київ, просп. Лісний, буд. 35, кв. 88, ) судові витрати в сумі 1 378,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України (01133, м. Київ, бульв. Лесі Українки, 26; ).

Рішення суду відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.П.Васильченко

Судді: Н.Г.Вєкуа

А.Б.Федорчук