Справа № 127/25905/16-а
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2018-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

01 листопада 2018 року

Київ

справа №127/25905/16-а

адміністративне провадження №К/9901/36888/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого Гриціва М.І.,

суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В., -

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці (далі - управління ПФУ) на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 02 лютого 2017 року (суддя Овсюк Є.М.) та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2017 року (судді Совгира Д.І., Білоус О.В., Курко О.П.) у справі за позовом ОСОБА_1 до управління ПФУ про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила: визнати неправомірними дії управління ПФУ щодо виключення зі складу заробітної плати, з якої нараховується пенсія, сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та грошової винагороди за безперервну державну службу; зобов'язати управління ПФУ провести перерахунок пенсії з 15 березня 2011 року згідно зі статтею 371 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу» (у редакції, чинній на час призначення пенсії; далі - Закон № 3723-ХІІ) у розмірі 90 відсотків заробітної плати, включивши до складу заробітної плати, з якої проводиться нарахування пенсії, суми матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та грошової винагороди за безперервну державну службу.

Суди встановили, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні ПФУ та отримує пенсію за віком відповідно до Закону № 3723-ХІІ, яка була призначена їй з моменту звернення - з 15 березня 2011 року у розмірі 90 відсотків від суми заробітної плати.

У довідку про складові заробітної плати від 14 березня 2011 року № 08-13/775, яку позивачка подавала для призначення пенсії, не були включені матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, грошова винагорода за безперервну державну службу, які й не були враховані при обчисленні пенсії.

15 листопада 2016 року позивачці на її звернення Вінницький обласний центр зайнятості видав довідку про складові заробітної плати № 10-13/3883, в яку включені: матеріальна допомога на оздоровлення в сумі 3045 грн, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у сумі 7526 грн 14 коп., індексація заробітної плати у сумі 4056 грн 91 коп. та грошова винагорода за безперервну державну службу у сумі 4949 грн 10 коп. На всі виплати, включені у довідку, нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Управління ПФУ рішенням від 30 листопада 2016 року № 14037 відмовило позивачці у перерахунку її пенсії з урахуванням сум зазначених в довідці від 15 листопада 2016 року № 10-13/3883.

ОСОБА_1, вважаючи неправомірними дії відповідача щодо відмови в задоволенні її вимог, звернулась до суду з цим позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.

Вінницький міський суд Вінницької області постановою від 02 лютого 2017 року позов задовольнив частково. Визнав неправомірними дії управління ПФУ щодо виключення зі складу заробітної плати, з якої нараховується пенсія ОСОБА_1, сум матеріальної допомоги на оздоровлення та сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та грошової винагороди за безперервну державну службу. Зобов'язав управління ПФУ провести перерахунок пенсії з 23 листопада 2016 року, згідно зі статтями 33, 37 Закону № 3723-ХІІ у розмірі 90 відсотків заробітної плати, включивши до складу заробітної плати, з якої проводиться нарахування пенсії ОСОБА_1, суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, а також індексації заробітної плати та грошової винагороди за безперервну державну службу. У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Вінницький апеляційний адміністративний суд ухвалою від 07 березня 2017 року рішення суду першої інстанції залишив без змін.

Суди виходили із того, що пенсія позивача повинна обчислюватися із заробітної плати, яку він фактично отримував на день звільнення, в тому числі з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, а також індексації заробітної плати та грошової винагороди за безперервну державну службу, на які нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Управління ПФУ не погодилося із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій і звернулося із касаційною скаргою про їх скасування у частині задоволення позовних вимог та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Указує на те, що індексація, грошова винагорода, разова премія, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865, не відносяться до інших надбавок, передбачених Законом України «Про державну службу», а тому вони не враховуються до заробітної плати, з якої обчислюється розмір пенсії державного службовця.

Верховний Суд переглянув рішення судів попередніх інстанцій у межах касаційної скарги, з'ясував повноту фактичних обставин, встановлених судами, та правильність застосування норм матеріального та процесуального права і дійшов висновку про таке.

Верховний Суд України раніше сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах. Зокрема, у постанові від 16 вересня 2014 року (справа № 21-314а14) виснував, що аналіз положень статті 37 Закону № 3723-XII, статті 41 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та статті 66 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» дає підстави вважати, що суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема матеріальна допомога на оздоровлення та допомога на вирішення соціально-побутових питань, сума індексації заробітної плати, включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії.

Зважаючи на те, що цей висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, сформульований за результатами розгляду справи, фактичні обставини в якій є подібними до фактичних обставин, встановлених у справі, що розглядається, - у справі, що розглядається, спір також стосується включення до складу заробітної плати державного службовця та врахування при обчисленні розміру його пенсії сум виплат, з яких бути фактично нараховані та сплачені страхові внески, то висновок судів першої й апеляційної інстанцій про те, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, а також індексація заробітної плати та грошова винагорода за безперервну державну службу, на які нараховані і сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, повинні бути включені до складу заробітної плати державного службовця і враховуватись при обчисленні розміру його пенсії, є правильним.

Аналогічний підхід застосування означених норм права висловлений і Верховним Судом, зокрема, у постанові від 03 липня 2018 року (справа № 464/3737/17).

Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційну скаргу позивача слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

З огляду на викладене, керуючись статтями 341- 343, пунктом 1 частини першої статті 349, статтями 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

постановив:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 02 лютого 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Гриців

Судді: Я.О. Берназюк

Н.В. Коваленко