Справа № 448/628/16-а (2-а/448/49/16)
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2018-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

05 листопада 2018 року

Київ

справа №448/628/16-а (2-а/448/49/16)

адміністративне провадження №К/9901/36654/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Судді-доповідача - Васильєвої І.А.,

суддів - Пасічник С.С., Юрченко В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження

касаційну скаргу ОСОБА_2

на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.01.2017 (судді Ільчишин Н.В., Пліш М.А., Макарик В.Я.)

у справі № 448/628/16-а

за позовом ОСОБА_2

до Львівської митниці ДФС

третя особа: Заступник начальника Львівської митниці ДФС Шокало Володимир Степанович

про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2016 року ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2.) звернувся до Мостиського районного суду Львівської області з позовом до Львівської митниці ДФС (далі - відповідач, митниця), в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову № 0887/20917/16 у справі про порушення митних правил від 01.04.2016, якою визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених частиною 3 статті 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн.

Постановою Мостиського районного суду Львівської області від 17.06.2016 адміністративний позов задоволено: скасовано постанову заступника начальника Львівської митниці ДФС Шокала В.С. від 01.04.2016 у справі № 0887/20917/16 про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за частиною 3 статті 470 Митного кодексу України та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 500 (п'ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500 (вісім тисяч п'ятсот) гривень, а провадження у справі про порушення митних правил - закрито у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.01.2017 скасовано постанову Мостиського районного суду Львівської області від 17.06.2016 та відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду апеляційної інстанції, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.01.2017 та залишити в силі постанову Мостиського районного суду Львівської області від 17.06.2016.

Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення. Недоставлення транспортних засобів до митного органу у строк, встановлений законодавством, як протиправна бездіяльність, не може вважатися триваючим правопорушенням, оскільки частиною 3 статті 470 Митного кодексу України передбачено момент з якого порушення вважається закінченим - одинадцятий день з моменту ввезення транспортного засобу на митну територію України. Відтак, податковим органом прийнято рішення про застосування адміністративного стягнення поза межами встановлено шестимісячного строку з дня вчинення правопорушення.

Відповідач процесуальним правом надати письмові заперечення не скористався, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2018 касаційну скаргу разом з матеріалами справи було передано судді-доповідачу Васильєвій І.А. та визначено склад колегії суддів, до якої також входять судді: Пасічник С.С. та Юрченко В.П.

Відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що оскільки правопорушення передбачене частиною 3 статті 470 Митного кодексу України є вчиненим на одинадцятий день після настання строку доставки транспортного засобу, передбаченого статтею 95 Митного кодексу України, тобто у даному випадку - 21.12.2014, а відтак адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 470 Митного кодексу України, могло бути накладене на позивача при невивезені ним вищевказаного автомобіля до 21.06.2015, а таке накладено лише 01.04.2016, тобто після закінчення строку накладення адміністративного стягнення.

Суд апеляційної інстанції скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з тих мотивів, що правопорушення, передбачене статтею 470 Митного кодексу України, є триваючим, а тому адміністративне стягнення може бути накладене не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цього правопорушення.

З такими висновками суду апеляційної інстанції погоджується колегія суддів суду касаційної інстанції, виходячи з такого.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 10.03.2016 року головним інспектором ВОМ № 2 митного поста «Грушів» Львівської митниці ДФС Лопаєвим І.О. було складено протокол № 0887/20917/16 про порушення митних правил ОСОБА_2 Згідно інформації, що міститься в ЄАІС Держмитслужби встановлено, що 10.12.2014 близько 02 год. 25 хв., через митний пост «Мостиська» Львівської митниці ДФС каналом зазначеним символами «зелений коридор» ОСОБА_2 було ввезено на митну територію України автомобіль марки «FSO POLONEZ», номер кузова vin НОМЕР_1, реєстр. номер. знак НОМЕР_2, в митному режимі «транзит», та не здійснено зворотнє вивезення зазначеного автомобіля відповідно до вимог статті 95 Митного кодексу України, а тому він перевищив встановлений Митним кодексом України строк доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, більш ніж на десять діб. Відтак, зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачених частиною 3 статті 470 Митного кодексу України.

На підставі вказаного протоколу, 01.04.2016 заступником начальника Львівської митниці ДФС Шокало В.С. винесено оскаржувану постанову у справі про порушення митних правил № 0887/20917/16, якою позивача ОСОБА_2, визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статті 470 Митного кодексу України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на суму 8500 грн.

Відповідно до статті 90 Митного кодексу України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктом 1 частини 1 статті 95 Митного кодексу України встановлені такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Частиною третьою статті 470 Митного кодексу України встановлено, що перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із частиною 1 статті 467 Митного кодексу України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Отже, невивезення ОСОБА_2 транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту, та щодо якого існує обов'язок вивезення за межі митної території, протягом 10-денного строку, є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов'язку, а відтак, виявивши вказане порушення 15.12.2015 (про що свідчить відповідний лист про виклик позивача до Львівської митниці Державної фіскальної служби України з метою вирішення питання щодо складання протоколу про порушення митних правил) та приймаючи 01.04.2016 постанову, адміністративне стягнення за порушення митних правил накладене відповідачем в межах строку, передбаченого статтею 467 Митного кодексу України, а саме не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення.

При цьому, станом на момент виявлення правопорушення, обов'язок позивача щодо вивезення транспортного засобу за межі території України протягом 10 діб, встановлений пунктом 1 частини першої статті 95 Митного кодексу України, виконаний не був, що також не спростовано самим позивачем.

Діяння (бездіяльність) позивача щодо невивезення транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, за межі території України, характеризуються тривалим невиконанням встановленого Митним Кодексом України обов'язку. Вчиняючи такі діяння, позивач перебував у стані безперервного порушення закону, тому відповідне порушення не може вважатись таким, що носить разовий характер.

Обґрунтованих доводів, які б свідчили про можливі порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального прав, які б могли привести до зміни чи скасування судового рішення, касаційна скарга не містить.

Згідно частини 1 статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що судом апеляційної інстанції виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності до норм матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Порушень норм матеріального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішення суду апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись статтями 243, 246, 250, 341, 345, 349, 350 , 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.01.2017

у справі № 448/628/16-азалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис) І.А. Васильєва
Судді: (підпис) С.С. Пасічник
В.П. Юрченко