Справа № 522/14412/18
Суддя: Чернявська Л. М.
Дата ухвалення: 2018-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/1294/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Чернявської Л.М.

При секретарі судового засідання Ткаченко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до командира роти №3 батальйону №3 УПП в Одеській області ДПП капітана поліції ОСОБА_2, ОСОБА_3 патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання дії протиправними, визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду 16.08.2018 року з позовом до командира роти №3 батальйону №3 УПП в Одеській області ДПП капітана поліції ОСОБА_2, ОСОБА_3 патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції і просить визнати дії командира роти № 3 батальйону № 3 УПП в Одеській області ДПП, капітана поліції ОСОБА_2 щодо винесення постанови серії EAB № 514795 від 03.08.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої до Позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляду штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП протиправними; визнати протиправною та скасувати постанову серії EAB № 514795 від 03.08.2018 року командира роти № 3 батальйону № 3 УПП в Одеській області ДПП, капітана поліції ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої до Позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляду штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП; закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Позивач мотивує позовом тим, що 03 серпня 2018 року патрульним поліцейським ОСОБА_2 було винесено постанову серії EAB № 514795 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої до Позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляду штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Відповідно до змісту постанови, Позивач «не пропустив пішохода, який знаходився на не регульованої пішоходному переході, чим порушив п. 18. 1. ПДР Водій ТЗ не пропустив пішоходів, що наближаються до нерегульованого пішоходного переходу, на якому перебували пішоходи». Позивач вважає, що патрульний поліцейський діяв всупереч норм чинного законодавства, а вищезазначена постанова є незаконною та необґрунтованою.

Так, позивач 03.08.2018 року об 11 годині 36 хвилин за адресою: м. Одеса, вул. Пироговська, 11, здійснив проїзд нерегульованого пішохідного переходу, не пропустивши пішохода, який намагався здійснити перехід проїзної частини дороги по нерегульованому пішохідному переходу та на момент проїзду Позивача знаходився на нерегульованому пішохідному переході. 03.08.2018 року о 11 годині 48 хвилин транспортний засіб Позивача, CHRYSLER 300C, д.н.з. НОМЕР_1, був зупинений Відповідачем та розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення за фактом порушення вимог п. 1.18 ПДР України та вчинення адміністративного порушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах. За результатами розгляду справи Відповідачем було складено постанову серії EAB № 514795, якою на Позивача накладено адміністративне стягнення у розмірі 255 грн. 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Однак, позивач вказує, що на момент його проїзду через нерегульований пішохідний перехід, який знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Пироговська, 11, пішоходи на переході були відсутні, а пішохід, для якого Позивач, на думку Відповідача, міг створити небезпеку, знаходився на тротуарі, тобто поза межами нерегульованого пішохідного переходу. Окрім того, пішохід перебував на тротуарі, намагаючись здійснити перехід нерегульованого пішохідного переходу, з іншого боку дороги від проїзної частини, якою рухався Позивач. Місце розгляду справи Відповідачем, м. Одеса, проспект Шевченка, 7/9, не є місцем вчинення правопорушення, оскільки Відповідачем у постанові констатується, що адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП було вчинено за адресою: м. Одеса, вул. Пироговська, 11.

Провадження по справі відкрито 17 серпня 2018 року.

03 жовтня 2018 року представником ОСОБА_3 патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції подано відзив на позов, в якому представник відповідача зазначає, що не визнає позов ОСОБА_1 повністю та просить відмовити у його задоволенні, посилаючись на надуманість та необґрунтованість вимог позивача.

01 листопада 2018 року представник позивача подав відповідь на відзив, де вказав, що відзив подано не повноважною особою, а постанова по справі про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, так як в ній не вказано відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову ОСОБА_1, посилаючись на його необгрунтованість.

Відповідач командир роти №3 батальйону №3 УПП в Одеській області ДПП капітан поліції ОСОБА_2 в судове засідання не з?явився, викликаний.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, переглянувши відеозапис відео реєстратора патрульної поліції, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія серії EAB № 514795 від 03.08.2018 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, яке передбачено ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Постанова складена командиром роти №3 батальйону №3 УПП в Одеській області ДПП капітаном поліції ОСОБА_2 у зв?язку з тим, що водій автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом, не пропустив пішохода, який знаходився на не регульованої пішоходному переході, чим порушив п. 18. 1. ПДР Водій ТЗ не пропустив пішоходів, що наближаються до нерегульованого пішоходного переходу, на якому перебували пішоходи.

ОСОБА_1 заперечує цей факт, посилаючись на те, що він проїхав пішохідний переход в той час як там не було пішоходів, а інспектор поліції, не зазначивши в постанові про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис порушення, не об?єктивно оцінив обставини справи і прийняв неправомірне рішення щодо ухвалення оскаржуваної постанови, яка підлягає скасуванню. Крім того, жодних належних доказів того, що саме ОСОБА_1 скоїв правопорушення не надано.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Положеннями КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Водночас ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п. 18.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Тобто, вимога пункту передбачає, що на нерегульованих пішохідних переходах пішоходи мають перевагу в русі перед транспортними засобами з моменту, коли вони ступили на перехід. Для виконання вимог цього пункту водій транспортного засобу обовязково повинен своїм маневром показати пішоходам, що він дає дорогу, тобто знизити швидкість, якщо цього достатньо для того, щоб дати дорогу або зупинитися. Забороняється здійснювати обїзд пішохода, який перебуває не пішохідному переході, незалежно від відстані між ним і транспортним засобом, а також збільшувати швидкість з метою «проскочити» перед пішоходам, який ступив на нерегульований пішохідний перехід..

Звідси, на переконання суду, інспектору ПП для визначення в дій особи такими, що порушили п. 18.1 ПДР, треба пересвідчитися чи проїхав водій транспортного засобу пішохідний перехід у той момент, коли на ньому знаходився пішохід.

Відповідно до ст. 283 Постанова про справі про адміністративне правопорушення повинна містити:

найменування органу (прізвище, імя та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, імя та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Судом встановлено, що позивач посилається, як на підставу недійсності вказаної постанови, на факт того, що в цій постанові не вказано технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, запис з якого могла б підтвердити суду те, що позивач проїхав перехрестя на зелений сигнал світлофора, що вказує на відсутність події та складу правопорушення, на чому наполягає позивач.

Відповідно до КУпАП, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, зареєстрованим в МЮУ 10.11.2015 року за № 1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Вказана Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Згідно п.4 р.І Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якої віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання протоколу.

Згідно п.5 р.IV Інструкції № 1395, Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Суд встановив, що зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, наведений у додатку 5 до Інструкції, не передбачає внесення до постанови відомостей щодо технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис.

Суд враховує, що відповідно до п.2 р.4 Інстркції № 1395, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП, однак вважає, що даний пункт Інструкції, з огляду на те, що він передує п.5 цього ж розділу Інструкції, встановлює загальні правила, які пунктом 5 корегуються (є виключенням) якщо ця постанова винесена по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Такий висновок суду підтверджується правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 14.02.2018 року у справі № 536/583/17, де зазначено, що зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, наведений у додатку 5 до Інструкції, не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Тому, колегія суддів касаційного суду приходить до висновку, що такі відомості зазначаються у постанові, що виноситься у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі.

З огляд у на це, суд вважає, що посилання позивача на невідповідність оскаржуваної постанови положенням ст. 283 КУпАП, як на підставу скасування цієї постанови, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Крім того, відповідно до ст. 252 КУпАП та п.10 р.ІІІ Інструкції №1395, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Правова позиція, яка викладена в постанові Верховного Суду від 14.03.2018 року у справі № 760/2846/16, полягає в тому, що відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України (ст. 77 КАС України в редакції 15.12.2017 року), кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України). Тож, обов'язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

При цьому, в судовому засіданні під час огляду відеозапису відеореєстратора патрульної поліції було встановлено, що водій автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом 03.08.2018 приблизно о 11:36 годині в м.Одеса, вул.Пироговська, 11 здійснив проїзд нерегульованого пішохідного переходу, не пропустивши пішохода, який в цей час знаходився на даному пішохідному переході.

Всі посилання представника позивача на те, що з відеозапису не вбачається номерний знак автомобіля спростовується даними відео реєстратора.

Також, у відповідності до п.1 р.III Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Щодо посилання позивача на рішення Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26 травня 2015р. у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд вважає, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Отже відповідач в даному випадку мав право розглянути справу на місці зупинки автомобілю, а тому при винесенні постанови інспектором не було вчинено дій щодо порушення вимог щодо процедури розгляду справи та не було проігноровано порядок встановлений ст.ст. 278, 279 КУпАП.

Таким чином, суд встановив, що в даному випадку під час розгляду справи в порядку адміністративного судочинства, ОСОБА_1 в обґрунтування позовних вимог не надав жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували не відповідність оскаржуваної постанови вимогам закону, та спростовували наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а тому доходить висновку про небгрунтованість вимог позивача і відмовляє в їх задоволенні.

Керуючись ст.ст. 242-245 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до командира роти №3 батальйону №3 УПП в Одеській області ДПП капітана поліції ОСОБА_2, ОСОБА_3 патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання дії протиправними, визнання протиправною та скасування постанови.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 05 листопада 2018 року.

Суддя Л.М. Чернявська

01.11.2018