Справа № 641/5195/18
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2018-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 р. м. ХарківСправа № 641/5195/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Русанової В.Б.

суддів: Курило Л.В. , Присяжнюк О.В.

за участю секретаря судового засідання Патової Д. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора роти №1 батальйону патрульної поліції у м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенант поліції ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.08.2018 року, (суддя Фанда О.А.), по справі № 641/5195/18

за позовом ОСОБА_2

до Інспектора роти №1 батальйону патрульної поліції у м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенант поліції ОСОБА_1

про визнання дій протиправними, скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії інспектора роти № 1 батальйону патрульної поліції у м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 при винесенні постанови серії ВР № 040786 від 25.07.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП;

- скасувати постанову інспектора роти № 1 батальйону патрульної поліції у м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 серії ВР № 040786 від 25.07.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.08.2018 року позов задоволено частково.

Постанову від 25 липня 2018 року серії ВР № 040786, винесену інспектором роти № 1 батальйону патрульної поліції у м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенантом поліції ОСОБА_1 про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КупАП скасовано.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Інспектор роти № 1 батальйону патрульної поліції у м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 (далі - відповідач), не погоджуючись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, як постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при не повному з'ясуванні обставин справи та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на не врахування судом першої інстанції належних та допустимих доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме відеозапису, пояснень свідків, що призвело до невірного вирішення справи.

Позивачем не надано відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 25.07.2018 року інспектором роти № 1 батальйону патрульної поліції у м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенантом поліції ОСОБА_1 винесено постанову серії ВР № 040786, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн. (а.с.9).

Згідно постанови 25.07.2018 року о 10:42 год. ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом Toyota Rav4, номерний знак НОМЕР_1 на 98-ому км автодороги М22 Полтава-Олександрія, не виконав вимоги дорожнього знака 5.16 «Напрямки руху по смугах» та при перевірці документів не предявив посвідчення водія, відповідної категорії та реєстраційні документи на транспортний засіб, чим порушив розділ 33 та п.п. 2.4 «а» ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 126 КУпАП .

Позивач, не погоджуючись з постановою по справі про адміністративне правопорушення, оскаржив її в судовому порядку.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що постанова відповідача не містить обставин, які б встановлювали наявність адміністративного правопорушення та відповідачем не надано доказів підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З постанови від 25.07.2018р. вбачається, що в ній зазначено про порушення позивачем вимог дорожнього знаку 5.16 "Напрямки руху по смугах", проте не вказано які саме дії вчинив позивач, що свідчать про порушення вимог зазначеного знаку. Також в постанові відсутні посилання на притягнення позивача до відповідальності за порушення вимог дорожніх знаків.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 283 КУпАП постанова про справі про адміністративне правопорушення повинна містити, зокрема опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. також Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема про: технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Судом встановлено, що постанова від 25.07.2018р. не містить викладення опису обставин, установлених під час розгляду справи, зокрема про порушення позивачем вимог дорожнього знаку.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про не врахування судом доказів, а саме відеозапису та пояснень свідків.

Колегія суддів зазначає, що розгляд зазначеної категорії справ розглядається судом відповідно до ст.286 КАС України в скорочені терміни. З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції надавалося достатньо часу відповідачу для надання відзиву на позов та доказів. Відповідачем 22.08.2018р. направлені засобами поштового зв'язку на адресу суду відзив на позов, відеозапис та пояснення , які надійшли до суду після прийняття судом судового рішення, а отже з об'єктивних підстав не були враховані судом.

Також до апеляційного суду відповідачем, на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення ( не пред'явлення посвідчення водія) , надано : DVD диск, який містить відеозапис розгляду інспектором Кірічек М.Є. справи про адміністративне правопорушення, а також письмові пояснення свідків.

Колегія суддів зазначає, що відео файли, здійснені нагрудною відеокамерою патрульного поліції (відеореєстратором), не фіксують факт порушення позивачем ч.1 ст. 122 КУпАП та не свідчать про відмову позивача від пред'явлення документів. З відеозапису вбачається, що позивач наполягав на наданні поліцейським пояснень підстав зупинки автомобіля та доказів вчинення водієм правопорушення, зокрема не виконання вимог дорожнього знаку 5.16.

Крім того, зазначене також підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які були пасажирами з транспортного засобу позивача та зазначали про погодження ОСОБА_2 надати документи та вимогою надання доказів правових підстав зупинки автомобіля. Пояснення осіб ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не підтверджують факт вчинення правопорушення, оскільки в постанові зазначено час вчинення правопорушення 10.40 год., проте як зазначені особи, в поясненнях зазначали, що їх в 11.00 год. 25.07.2018р. зупинив працівник поліції в якості свідка з підстав не пред'явлення водієм автомобіля Toyota Rav4, номерний знак НОМЕР_1 на вимогу інспектора документів. Отже пояснення надані зі слів поліцейського та не є належними доказами в підтвердження відмови позивача пред'явити посвідчення водія.

Також суд зазначає, що відповідач ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанцій не звертався з заявою про допит в якості свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 , безпосередньо судом ці особи допитані не були, отже пояснення зазначених осіб від 25.07.2018 року не є належним доказом в підтвердження правомірності прийнятого відповідачем рішення, оскільки ці особи не попереджалася про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання.

Пунктом 2.4 ПДР України передбачено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до пункту 2.1. ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов'язаний виконувати розпорядження поліцейського, що даються в межах їх компетенції , передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами.

Підстави зупинення транспортного засобу визначені ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», п. 1 ч. 1 якої передбачено право поліцейського на зупинку транспортного засобу у разі порушення водієм правил дорожнього руху.

Відповідачем не надано доказів порушення позивачем правил дорожнього руху, а також правомірності зупинення транспортного засобу.

Позивач, як на місці вчинення правопорушення, так і в позовній заяві не визнавав факт скоєння адміністративного правопорушення.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не доведено наявність в діях позивача ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, а тому постанова по справі про адміністративне правопорушення від 25.07.2018 року правомірно скасована судом із закриттям провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 273, 286, 310, 315,316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора роти №1 батальйону патрульної поліції у м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенант поліції ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.08.2018 по справі № 641/5195/18 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя ОСОБА_8
Судді ОСОБА_9 ОСОБА_10