Справа № 695/1580/18
Суддя: Середа Л. В.
Дата ухвалення: 2018-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/1580/18

номер провадження 2-а/695/45/18

31 жовтня 2018 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Середи Л.В.

за участю:

секретаря Бреуса В.С.

представника позивача Журби М.В.

представника відповідача Носенко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Золотоноша справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державної архітектурно-будівельної Інспекції України, державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Носенко Олександри Анатоліївни про скасування постанови ДАБІ України та постанови про відкриття виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної архітектурно-будівельної Інспекції України, державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Носенко Олександри Анатоліївни про скасування постанови ДАБІ України та постанови про відкриття виконавчого провадження.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17.05.2018 року в приміщенні Золотоніського відділу ДВС він дізнався, що відносно нього Державною архітектурно-будівельною інспекцією України управління ДАБІ у Черкаській області складена постанова №18 від 26.02.2018 року по справі за адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 188-42 КУпАП, та накладено на позивача штраф у розмірі 6800 грн. Вказана постанова складена на позивача за те, що останній начеб-то не допустив посадову особу Управління ДАБІ у Черкаській області для проведення позапланової перевірки відповідності будівництва гаража та літньої кухні нормам чинного законодавства. У зв'язку із тим, що позивач добровільно розмір штрафу, який накладений на нього за вказаною постановою, не сплатив, постанова була звернута для примусового виконання до Золотоніського міськрайонного відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області.

Позивач наполягає, що вказана постанова не відповідає як вимогам чинного законодавства так і обставинам справи, оскільки останнього ніяким чином не повідомляли і про проведення самої позапланової перевірки, і про дату розгляду вказаної постанови, крім того, про накладення адміністративного стягнення йому було взагалі нічного не відомо, оскільки копія такої постанови позивачу не направлялася. ОСОБА_3 наполягає, що про накладення на нього адміністративного стягнення та існування самої постанови йому стало відомо лише від органів ДВС при ознайомленні із матеріалами виконавчого провадження, про що свідчить відповідна заява, а тому звернувся до суду із даним позовом, яким просив суд поновити строки на оскарження та постанову про накладення адміністративного стягнення на нього, а також постанову про відкриття виконавчого провадження скасувати.

У судовому засіданні представник позивача Журба М.В. позовні вимоги підтримав частково та наполягав на їх задоволенні, мотивуючи свої вимоги тим, що вказана вище постанова була винесена головним інспектором будівельного нагляду з порушенням норм чинного законодавства, оскільки ОСОБА_3 про розгляд вказаної справи не повідомлявся, із матеріалами справи останнього не ознайомлювали, а тому він був позбавлений можливості надати свої докази чи заперечення в ході з'ясування обставин даної справи, в чому безпосередньо вбачається порушення права особи на належний захист. Оскільки позивач про обставини винесення вказаної постанови не знав, а тому з поважних причин пропустив строки на її оскарження тому представник позивача просив суд поновити строки для оскарження вказаної постанови та скасувати її. Оскільки державним виконавцем Золотоніського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області виконавче провадження по виконанню оспорюваної постанови були припинено, представник позивача позовні вимоги в частині скасування постанови про відкриття виконавчого провадження не підтримав та просив суд їх не розглядати.

Державний виконавець Золотоніського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Носенко О.А. в судовому засіданні зазначила, що дійсно на підставі постанови №18 від 26.02.2018 року нею було відкрите виконавче провадження №56205913, станом на дату розгляду даної справи в суді виконавче провадження завершено у зв'язку із оспорюванням даної постанови в суді.

Представник відповідача Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області в судове засідання повторно не з'явився із невідомих для суду причин, хоча про час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся у встановленому законом порядку.

Суд бере до уваги, що неявка представника відповідача є повторною, із клопотаннями про розгляд справи за відсутності представника відповідача чи розгляд справи за їх відсутності, останній не звертався, хоча достеменно знав про розгляд вказаної справи в суді, про що свідчить відповідний запит представника відповідача одержаний судом 24.07.2018 року.

Внаслідок неявки представника відповідача справа неодноразово відкладалася, що призводило до затягування її розгляду та відповідно порушення прав учасників процесу на своєчасний розгляд справи в суді та своєчасних захист їх прав та інтересів.

За таких обставин, враховуючи встановлені ст. 286 КАС України обмежені строки розгляду такої категорії справ, на підставі ст. 205 КАС України, суд вважає за можливе вирішити вказану справу за відсутності представника відповідача на підставі наявних у ній доказів.

Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав.

Нормами ст. 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього кодексу, в межах позовних вимог.

Таким чином суд здійснює розгляд справи в межах підтриманих представником позивача позовних вимог.

Як вбачається із постанови №18 від 26.02.2018 року, яка складена головним інспектором будівельного нагляду, Дерев'янко Людмилою Василівною, ОСОБА_3 не допустив посадову особу Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області, головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу, Дерев'янко Л.В. на будівництво гаража та літньої кухні за адресою АДРЕСА_1 для проведення позапланової перевірки (про проведення перевірки був повідомлений рекомендованим листом з повідомленням, який отримав 27.01.2018 року та телефонограмами за телефоном НОМЕР_1 від 02.02.2018 року та 07.02.2018 року.

У вказаній постанові безпосередньо зазначено, що ОСОБА_3 на розгляд справи не з'явився, про дату винесення постанови був повідомлений (телеграмою), електронним повідомленням від 22.02.2018 року.

Із вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800.0 грн..

Суд бере до уваги, що матеріали справи не містять жодних відомостей відносно належного повідомлення позивача про дату проведення вказаної перевірки, матеріали справи також не містять відповідних відомостей стосовно обставин не допуску посадової особи на вказане будівництво, доказів винних дій позивача, належного повідомлення останнього про дату розгляду матеріалів такої справи, тощо. Хоча сам відповідач належним чином був повідомлений про розгляд вказаної справи в суді, про що зазначено вище.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначаються Законом України від 17.02.2011р. № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон № 3038-VI).

Відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Нормативно-правовим актом, який визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт є Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р. № 553 (далі - Порядок № 553).

Вказаним порядком визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль, відповідно до повноважень, визначених статтею 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки мають право: одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (пп. 8 п. 11 Порядку).

Згідно з п. 21 Порядку № 553 якщо суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід'ємною частиною такого акта.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа інспекції робить у акті відповідний запис.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Пунктом 22 Порядку передбачено складання постанови про накладення штрафу.

Згідно з ч. 2 ст. 188-42 КпАП України, недопущення посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкти будівництва під час здійснення ними державного архітектурно-будівельного контролю - тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до норм ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Доказів про вручення позивачу протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інших матеріалів немає. Відсутні докази належного сповіщення позивача про дату розгляду відповідачем адміністративної справи відносно позивача. Відсутні докази про направлення позивачу взагалі будь-яких повідомлень, викликів позивача стосовно розгляду вказаної справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Також, в матеріалах справи відсутні докази отримання позивачем повідомлення про проведення перевірки.

Більше того, із обставин викладених у оспорюваній постанові вбачається, що єдиними доказами вини ОСОБА_3 є акт від 08.02.2018 року, припис №12 від 08.02.2018 року та протокол №12 від 08.02.2018 року, зміст яких суду невідомі, жодних свідків матеріали справи не містять, а постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесено тією ж посадовою особою, яка власне і проводила перевірку, що взагалі викликає сумніви щодо об'єктивності дій посадової особи та відповідно всестороннього дослідження доказів по справі.

Таким чином суд констатує, що в даному випадку факт порушення позивачем законодавства підтверджується лише постановою по справі про адміністративне правопорушення №18 від 26.02.2018 року.

Суд бере до уваги, що ні в матеріалах справи, ні з тексту самої постанови про накладення адміністративного стягнення не вбачається, що позивач був належно повідомлений про час, місце та дату розгляду матеріалів вказаної справи, а також про результати такого розгляду.

Отже ОСОБА_3 не міг належним чином захистити свої права, йому не могли бути роз'яснені його права та обов'язки, передбачені ст..268 КУпАП, він не міг скористатися своїми правами під час складення на нього вказаної постанови, був позбавлений можливості надати пояснення, заяви, клопотання, зауваження щодо її складення.

Відповідно до ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.277-2 КупАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

В свою чергу, в порушення вказаних вище норм справа про притягнення особи до адміністративної відповідальності була розглянута у відсутності позивача, а за результатами такого розгляду винесена постанова про накладення адміністративного стягнення.

Таким чином судом встановлено, що позивач під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення був позбавлений можливості дати по справі особисті пояснення, заявити клопотання про допит свідків та про витребування доказів, скористатися іншими правами передбаченими чинним законодавством при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а отже, в діях відповідача вбачається порушення ст. 278 КУпАП, адже при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення не було вирішено питання про те, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, у зв'язку з чим оскаржену постанову не можна вважати законною.

Як вбачається із норм ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Будь-яких доказів, які б спростовували доводи позивача про те, що він був не повідомлений про час та місце розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, відповідачем не надано, а також не спростовані його твердження про те, що йому не вручався як виклик для розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення так і сама постанова за результатами такого розгляду.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що в даному випадку при розгляді справи про адміністративне правопорушення вимоги чинного законодавства відповідачем не були дотримані та грубо порушені права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд вважає, що дії відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 188-42 КУпАП є неправомірні, а тому постанова від 26.02.2018 року підлягає скасуванню.

Оскільки доказів належного вручення оскаржуваної постанови позивачу матеріали справи не містять, суд приходить до обґрунтованого висновку, що матеріали справи містять достатньо підстав для поновлення процесуального строку на оскарження вказаної постанови.

Згідно норм ч. 3 ст. 241 КАС України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 2, 5, 6-10, 20 77, 122, 139, 159, 205, 229, 241-246, 255, 268, 286, 295 КАС України, ст.7, 9, 247, 251, 252, 288, 289, 293 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Державної архітектурно-будівельної Інспекції України, державний виконавець Золотоніського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби и Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Носенко Олександри Анатоліївни про скасування постанови ДАБІ України та постанови про відкриття виконавчого провадження - задовольнити.

Поновити строк на оскарження постанови Державної архітектурно-будівельної інспекції України Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області від 26.02.2018 року №18, та постанови про відкриття виконавчого провадження №56205913 від 18.04.2018 року державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби.

Скасувати постанову Державної архітектурно-будівельної інспекції України Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області від 26.02.2018 року №18, про притягнення ОСОБА_3 до адімністративної відповідальності за ч. 2 ст. 188-42 КУпАП.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя : Середа Л.В.

Повний текст судового рішення виготовлено 5 листопада 2018 року.