Справа № П/811/1072/16
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2018-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 листопада 2018 року

м. Київ

справа №П/811/1072/16

адміністративне провадження №К/9901/65140/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Пасічник С. С.,

суддів: Васильєвої І. А., Юрченко В. П.,

перевіривши касаційну скаргу Кропивницької об'єднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.03.2018 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2018 у справі №П/811/1072/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Ельворті» до Кропивницької об'єднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

29.10.2018 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла зазначена касаційна скарга.

Водночас за приписами статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п'ятою статті 333 цього Кодексу.

У даному випадку постанова апеляційного суду, про касаційний перегляд якої порушується питання, прийнята у відкритому судовому засіданні 29.05.2018, тоді як касаційна скарга надіслана до Верховного Суду 26.10.2018, тобто з пропуском строку касаційного оскарження.

У касаційній скарзі та доданій до неї заяві податковий орган, порушуючи питання поновлення строку касаційного оскарження, посилається на те, що до закінчення цього строку вже звертався до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, яка, однак ухвалою Верховного Суду від 27.08.2018 повернута особі, яка її подала, у зв'язку з невиконанням вимог закону і суду щодо надання документа про сплату судового збору й це, в свою чергу було спричинено відсутністю належного фінансування видатків бюджету, призначених для цієї мети. Водночас відповідач, маючи право на касаційне оскарження судового рішення, усунув недолік первісно поданої касаційної скарги й повторно звернувся до суду касаційної інстанції поза межами строку касаційного оскарження, який, втім з огляду на наведені обставини підлягає поновлення як такий, що пропущено, на думку заявника, з поважних причин.

В той же час статтею 129 Конституції України як одну з основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Із зазначеною правовою нормою Основного Закону України кореспондуються пункт сьомий частини третьої статті 2 КАС України, який відносить до основних засад (принципів) адміністративного судочинства забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом, а також стаття 13 цього Кодексу, якою закріплено право учасників справи на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках.

Механізм же реалізації права на касаційне оскарження судового рішення в адміністративному судочинстві врегульовано Главою 2 Розділу ІІІ КАС України.

Зокрема статтею 329 КАС України визначено строк на касаційне оскарження, а статтею 330 цього Кодексу встановлено вимоги щодо форми і змісту касаційної скарги, в тому числі щодо надання документа про сплату судового збору (частина четверта цієї статті).

В свою чергу статтею 44 КАС України передбачено обов'язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов'язки, визначені законом або судом (пункти шостий, сьомий частини п'ятої цієї статті).

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов'язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов'язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку касаційного оскарження, а також належного оформлення касаційної скарги.

Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Це стосується і заявників, які, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов'язків поряд з іншими учасниками справи, діють як суб'єкти владних повноважень й, до того ж, є бюджетними установами, фінансування яких здійснюється з Державного бюджету України, в тому числі щодо видатків на сплату судового збору, а відтак, кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі такої установи своєчасно і у повному обсязі з урахуванням здійснених видатків за минулий бюджетний період, що кореспондується з пунктами 44, 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 року №228, якими, крім іншого, визначено, що штатні розписи бюджетних установ затверджуються в установленому порядку у місячний строк з початку року. До затвердження в установленому порядку кошторисів використання бюджетних коштів підставою для здійснення видатків бюджету є проекти зазначених кошторисів (з довідками про зміни до них у разі їх внесення), засвідчені підписами керівника установи та керівника її фінансового підрозділу або бухгалтерської служби. У разі коли бюджетний розпис на наступний рік не затверджено в установлений законодавством термін, в обов'язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення), а під час складання кошторисів на наступний рік враховуються обсяги здійснених видатків.

З огляду на наведене відповідач не був позбавлений можливості протягом усього 2018 бюджетного року здійснювати видатки бюджету, передбачені для сплати судового збору, на підставі кошторису, а у разі його відсутності - проекту кошторису, тимчасового індивідуального кошторису, тимчасового розпису бюджету в обсязі, не меншому за розмір використаних бюджетних коштів у минулому періоді й, при цьому мав право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору.

Окрім цього пунктом другим частини третьої статті 2 КАС України рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом віднесено до основних засад (принципів) адміністративного судочинства, зміст якого розкриває стаття 8 цього Кодексу, й визначає, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Такі приписи наведених правових норм процесуального права знайшли своє відображення і у статті 44 КАС України, частина перша якої вказує, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов'язки.

Отже органи державної влади (податкові органи зокрема), що діють від імені держави як суб'єкти владних повноважень та звертаються до суду з метою захисту інтересів у правовідносинах, які виникли з приводу реалізації ними публічно-владних управлінських функцій, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов'язків.

В контексті наведених законодавчих приписів невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо форми та змісту первісно поданої касаційної скарги в частині надання документа про сплату судового збору, неусунення цього недоліку в межах встановленого судом строку з огляду на відсутність фінансування видатків бюджету, призначених для цієї мети і, як наслідок, її повернення заявнику не належать до обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов'язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

Що ж стосується посилання Кропивницької об'єднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Кіровоградській області на судове рішення Верховного Суду України, то таке не нівелює обов'язкові для учасників справи вимоги правових норм КАС України і не стосується конкретних обставин, які у даному випадку зумовили пропуск встановленого процесуальним законом строку для подання касаційної скарги.

До того ж копія ухвали Верховного Суду від 27.08.2018 про повернення первісно поданої касаційної скарги згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вручена податковому органу 05.09.2018 й 11.09.2018 відповідачем сплачено судовий збір у повному обсязі, натомість Кропивницька об'єднана державна податкова інспекція головного управління ДФС у Кіровоградській області повторно звернулася до суду касаційної інстанції лише 26.10.2018 (відповідно до відбитку поштового штемпеля на конверті) й не навела жодних мотивів стосовно причин такого зволікання з поданням касаційної скарги.

За правилами частини третьої статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи викладене, та керуючись статтею 332 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Кропивницької об'єднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.03.2018 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2018 у справі №П/811/1072/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Ельворті» до Кропивницької об'єднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишити без руху.

Встановити особі, що подала касаційну скаргу, десятиденний з моменту отримання копії даної ухвали строк для усунення вказаного недоліку та подання доказів на підтвердження дати отримання копії оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач С. С. Пасічник

Судді: І. А. Васильєва

В. П. Юрченко