Справа № 727/3557/18
Суддя: Слободян Г. М.
Дата ухвалення: 2018-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/3557/18
Провадження № 2-а/727/108/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

Головуючого судді: Слободян Г.М.

при секретарі судових засідань: ОСОБА_1

за участю позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці справу адміністративного судочинства за позовною заявою ОСОБА_2 (місце проживання: 58000 м.Чернівці вул. Сторожинецька, 99) до ОСОБА_4 патрульної поліції в Чернівецькій області (місце знаходження: 58007 м. Чернівці вул. Заводська, 22) про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення ГБ №491997 від 31.03.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_4 патрульної поліції в Чернівецькій області про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення ГБ №491997 від 31.03.2018 року. Мотивує заявлені вимоги тим, що 31.03.2018 року, інспектором роти № 3 батальйону УПП в Чернівецькій області лейтенантом поліції ОСОБА_5 було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, ГБ №491997, на підставі якої, його було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.178 ч. 1 КпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 85,00 грн., яку він отримав 10.04.2018 року. Зазначає, що ніяких правопорушень він не вчиняв, 30.03.2018 року він із своїм знайомим ОСОБА_6 після закінчення роботи, приблизно опівночі, йшли додому та біля пров. Готельний звернули до цілодобового магазину. Юрій зупинився на тротуарі біля бару «Андеграунд» та збирався зателефонувати своїй дружині і запитати чи не потрібно щось купити додому. Біля них на тротуарі, з порушенням правил дорожнього руху був припаркований автомобіль Ауді, державний номерний знак НОМЕР_1. В цей час з бару вийшли двоє чоловіків, підійшли до автомобіля Ауді, державний номерний знак НОМЕР_1, сіли в нього та почали рух тротуаром, наблизившись впритул до ОСОБА_6, почали сигналити, вимагаючи щоб відійшов вбік та продовжуючи повільно рухатися, після чого він зателефонував на лінію 102. Працівники поліції, які прибули на виклик поспілкувавшись з присутніми, попросили сісти до їхнього службового автомобіля його та ОСОБА_6 та відвезли до Обласного наркологічного диспансеру по вул.Миколаївській, 30 «А», де вони відмовились від медичного освідування на стан спяніння та після чого їх відвезли до Шевченківського ВП ГУНП в Чернівецькій області, де було складено постанови, які вони з ОСОБА_6 не підписали та не отримали копії постанов і після зазначених дій їх відпустили. Вони пішли з Шевченківського ВП ГУНП в Чернівецькій області по вул.Герцена до вул.Головної, де сіли в автомобіль таксі служби 515575, щоб поїхати додому, але по дорозі вони попросили водія зупинитися біля цілодобового магазину на розі вулиць Шевченка та Української, де придбали декілька пляшок пива, а коли вийшли з магазину побачили службовий автомобіль та поліцейських ОСОБА_5 і ОСОБА_7, які застосували до них фізичну силу та одягли кайданки. Через деякий час до них підїхав ще один екіпаж патрульної поліції, водій якого ОСОБА_8 припаркував свій автомобіль із порушенням ПДР на перехресті вулиць Шевченка Українська. Після приїзду на місце СОГ Чернівецького міського відділення поліції їх доставили до відділення, де ОСОБА_5 запропонував їм підписати постанову, проте вони відмовились, оскільки не були згодні із предявленим обвинуваченням та після написання пояснень щодо даних подій вони поїхали додому. Вважає, що вказана постанова у справі про адміністративне правопорушення від 31.03.2018 року є незаконною і, такою, що винесена з грубим порушенням чинного законодавства, а зазначені в ній обставини не відповідають дійсності, суперечать одна одній та не підтверджуються належними, допустимими доказами, що на його думку призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності і застосування до нього адміністративного стягнення, оскільки у постанові не міститься жодних доказів та свідчень, які б вказували на те, що він своїм виглядом або діями ображав людську гідність, громадську мораль, а тому вважає, що постанова підлягає скасуванню, оскільки відповідач - інспектор роти УПП в Чернівецькій області незаконно виніс постанову, чим порушив його контитуційні права. Просить позовні вимоги задовольнити.

Позивач ОСОБА_2, та в його інтересах представник ОСОБА_3 в судовому засіданні, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві, просили їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 патрульної поліції в м. Чернівці в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомили, надавши відзив на позовну заяву(а.с.29-30), в якому просив відмовити в задоволенні позовної заяви, позовні вимоги позивача не визнає, так як інспектор роти № 3 батальйону УПП в Чернівецькій області ОСОБА_5 діяв у відповідності до чинного законодавства та своїх посадових інструкцій. Просив відмовити в задоволенні адміністративного позову позивача в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що після закінчення роботи, близько 23.50 год. він із позивачем йшли додому, та біля пров. Готельний звернули до цілодобового магазину. Біля бару «Андеграунд» він зупинився на тротуарі та збирався зателефонувати своїй дружині і запитати чи не потрібно щось купити додому. Біля них на тротуарі, з порушенням правил дорожнього руху був припаркований автомобіль Ауді, державний номерний знак НОМЕР_1. В цей час з бару вийшли двоє чоловіків, підійшли до автомобіля Ауді, державний номерний знак НОМЕР_1, сіли в нього та почали рух тротуаром, наблизившись впритул до нього, почали сигналити, вимагаючи щоб відійшов вбік та продовжуючи повільно рухатися, виштовхуючи його, після чого вони викликали поліцію. Працівники поліції, які прибули на виклик поспілкувавшись з присутніми, попросили сісти до їхнього службового автомобіля його та позивача та відвезли до Обласного наркологічного диспансеру по вул.Миколаївській, 30 «А», де вони відмовились від медичного освідування на стан спяніння та після чого їх відвезли до Шевченківського ВП ГУНП в Чернівецькій області, де було складено постанови, які вони з позивачем не підписали та не отримали копії постанов і після зазначених дій їх відпустили. Вони пішли з Шевченківського ВП ГУНП в Чернівецькій області по вул.Герцена до вул.Головної, де сіли в автомобіль таксі служби 515575, щоб поїхати додому, але по дорозі вони попросили водія зупинитися біля цілодобового магазину на розі вулиць Шевченка та Української, де придбали декілька пляшок пива, а коли вийшли з магазину побачили службовий автомобіль та поліцейських ОСОБА_5 і ОСОБА_7, які застосували до них фізичну силу та одягли кайданки. Через деякий час до них підїхав ще один екіпаж патрульної поліції, водій якого ОСОБА_8 припаркував свій автомобіль із порушенням ПДР на перехресті вулиць Шевченка Українська. Після приїзду на місце СОГ Чернівецького міського відділення поліції їх доставили до відділення, де ОСОБА_5 запропонував їм підписати постанову, проте вони відмовились, оскільки не були згодні із предявленим обвинуваченням та після написання пояснень щодо даних подій вони поїхали додому.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_2, та в його інтересах представника ОСОБА_3, свідка ОСОБА_6 вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом належними доказами по справі встановлено, що 31.03.2018 року о 00.50 год. інспектором роти 3 батальйону УПП в Чернівецькій області ОСОБА_5, винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, ГБ №491997 від 31.03.2018 року, на підставі якої, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 178 ч.1 КпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення (а.с.7, 18).

Статтею 178 ч.1 КпАп України, передбачено адміністративну відповідальність за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародженого сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних та слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, поява в громадських місцях у пяному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.

Відповідно до ст.9 ч. 1 КпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 256 КпАП України визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу правопорушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

У відповідності до вимог ст. 268 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням тощо. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є достатні дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ст. 33 КпАП України передбачає, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 71 ч.1 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.287 ч.1 КпАП України, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Як передбачено ст.288 ч.1 п.3 КпАП України, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України з особливостями, встановленими КпАП України.

Вимогами ст.280 КпАП України, передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про національну поліцію», поліція вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

У випадках, передбачених ст. 258 ч.1, ч.2 КпАП України, посадовими особами Національної поліції на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно до ст.71 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, складаючи постанову про накладення адміністративного стягнення, зясував всі обставини, які підлягають зясуванню та діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КпАП України та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 40 п.1 Закону України «Про національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Так, згідно ч.1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.289 КпАП України, - скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочний розглядати скаргу.

З огляду на встановлені обставини та правові положення, суд, дослідивши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтуються на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні в судовому засіданні обставин справи, досліджених доказів, та доводів сторін, в їх сукупності, керуючись принципом верховенства права, вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення ГБ №491997 від 31.03.2018 р. у відношенні позивача ОСОБА_2 за ст.178 ч.1 КпАП України є незаконною, постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу є не обґрунтованою, оскільки події відповідно до яких позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.178 ч.1 КпАП України мали місце біля бару «Андеграунд» та цілодобового магазину на розі вулиць Шевченка-Української, де позивач придбав декілька пляшок пива, проте доказів того, що позивач розпивав дане пиво на вулицях, закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у громадському транспорті та в інших заборонених законом місцях не має, як і не має доказів того, яке саме пиво придбав позивач: алкогольне чи безалкогольне, тому перебування в закладі торгівлі чи громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних та слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, не є вчиненням адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ст.178 ч.1 КпАП України. Крім того відсутні докази того, що позивач перебував в громадському місці у пяному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.

Таким чином постанова в справі про адміністративне правопорушення ГБ №491997 від 31.03.2018 р. у відношенні позивача ОСОБА_2 за ст.178 ч.1 КпАП України підлягає скасуванню, позовні вимоги є такими, що грунтуються на законі і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.23 Закону України «Про національну поліцію», ст.ст. 1, 7, 9, ст. 178 ч.1, 251, 256, 258, 268, 280, 287, 288, 289 КпАП України, ст.ст.9, 19, 77, 90, 122, 241-246, 250 КАС України, СУД - УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 патрульної поліції в Чернівецькій області про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення ГБ №491997 від 31.03.2018 року задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення ГБ №491997 від 31.03.2018 року про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.178 ч.1 КпАП України та накладення адміністравтиного стягнення у виді штрафу в розмірі п'яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме: 85,00 грн. визнати протиправною та скасувати та провадження по справі закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана або до Шевченківського районного суду м. Чернівців або безпосередньо до до Сьомого апеляційного адміністративного суду, протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: https://court.gov.ua/fair/sud2414/, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається.

Повний текст судового рішення виготовлено 28.09.2018 року.

Суддя Слободян Г.М.