Справа № 805/5136/18-а
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2018-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року справа №805/5136/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Шишова О.О., суддів Сіваченка І.В., Блохіна А.А., розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 серпня 2018 року у справі № 805/5136/18-а (головуючий І інстанції Тарасенко І.М.), яке складене в повному обсязі 13 серпня 2018 року в м.Слов'янську, за позовом ОСОБА_1 до Селидівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про скасування рішення, зобов'язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Селидівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області та з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с.32) просив визнати неправомірними дії відповідача щодо не зарахування страхового стажу за період відбуття покарання, у вигляді виправних робіт, з 22.02.1993 по 26.04.1994. Визнати неправомірною бездіяльність щодо обрахунку пенсії із застосуванням заробітної плати до 01.07.2000 згідно довідки № 523 від 11.10.2017. Скасувати рішення про призначення пенсії за віком з 26 листопада 2017 року. Зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії з урахуванням висновків суду.

В обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначив, що під час визначення розміру пенсії ОСОБА_1 відповідач обчислив її розмір із заробітної плати позивача за періоди роботи після 01.07.2000 року по 31.10.2017 року, але без врахування заробітку за період з 22 лютого 1993 по 26.04.1994. Вважає, що позивач безпідставно не врахував цей період посилаючись на те, що ОСОБА_1 відбував у цей період покарання у вигляді виправних робіт.

Суд першої інстанції в задоволенні позовних вимог відмовив, посилаючись на те, що пенсійний орган правомірно не включив строк відбування у страховий стаж роботи ОСОБА_1

З постановою суду першої інстанції не погодився позивач. Звернувся з апеляційною скаргою, у якій зазначив, що дії пенсійного фонду суперечать вимогам ч.3 ст. 42 КВК України, яка передбачає, що час відбування засудженим покарання у вигляді виправних робіт зараховується у загальний стаж роботи.

Просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу Селидівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області заперечує проти доводів апелянта та наполягає на тому, що спірний період не зарахований до страхового стажу, тому за цей час не враховується заробітна плата. Крім того, позивач не надав до пенсійного органу довідку за будь-які 60 календарні місяці страхового стажу підряд по 30 червня 2000року, що передбачено ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Усі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного.

Позивач -ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 знаходиться на обліку в Селидівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області з 26.11.2017 року та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до п. «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ, та пункту 2 Розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV.

Як убачається з повідомлення від 18.12.2017 року за вих. 3777, що міститься у матеріалах справи, ОСОБА_1 не було включено до страхового стажу період роботи з 22.02.1993 року по 26.04.1994 року на підприємстві «ВП «Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля», оскільки відбував покарання вигляді виправних робіт.

Під час призначення пенсії позивачу останнім надано до пенсійного фонду довідку № 523 від 11.10.2017 року про заробітну плату за період з березня 1991 року по лютий 1996 року. Оскільки період роботи позивача з 22.02.1993 року по 26.04.1994 року Селидівським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області взагалі не зарахований до страхового стажу позивача при нарахуванні йому пенсії, то за цей період не береться і заробітна плата.

Наявність наведених фактів не є спірним по справі. Спірним по справі є дії відповідача щодо не зарахування у загальний стаж ОСОБА_1 період роботи з 22.02.1993 по 26.04.1994, коли він відбував покарання у вигляді виправних робіт.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

01 січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-VI від 09.07.2003 року. Відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, регулюються виключно Законом № 1058. Виключно цим Законом визначається коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, платники страхових внесків, їх права та обов'язки; порядок нарахування і сплати страхових внесків, стягнення заборгованості по страховим внескам, види пенсійних виплат, умови придбання права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, мінімальний розмір пенсії за віком, та інше.

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (у редакції постанови Правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за № 1566/11846 затверджено «Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» який регулює питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч.1 ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування»нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Позивач в обґрунтуванні своїх доводів зазначає, що він має право на врахування до страхового стажу період відбування покарання у вигляді виправних робіт на підставі ч.3 ст.42 КВК України.

Відповідач посилається на те, що період відбування покарання незважаючи на приписи ч.3 ст. 42 КВК України не може бути включений, оскільки цей період не зарахований до страхового стажу.

Крім того, позивач не надав довідки за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно з пунктом «а» частини третьої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується, крім іншого: будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в'язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Статтею 1 Закону України Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». (Далі Закон № 1058) встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Таким чином достатньою та необхідною правовою підставою для зарахування до страхового стажу особи, який враховується при призначенні їй пенсії, періоду відбування покарання у відповідному закладі обмеження чи позбавлення волі є наявність сукупності двох умов: 1) підтвердження трудового стажу особи відповідною довідкою; 2) сплата страхових внесків протягом такого періоду.

Згідно положень абзацу п'ятого частини першої статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що період страхового стажу до 1 липня 2000 року підтверджується даними, обчислюється на підставі довідки про нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески.

Під час призначення пенсії позивачу останнім надано до пенсійного фонду довідку № 523 від 11.10.2017 року про заробітну плату за період з березня 1991 року по лютий 1996 року. Оскільки період роботи позивача з 22.02.1993 року по 26.04.1994 року Селидівським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області взагалі не зарахований до страхового стажу позивача при нарахуванні йому пенсії, то за цей період не береться і заробітна плата.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що у судовому засіданні не підтверджені відомості про сплату збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, тому при таких обставинах підстав для врахування спірного періоду до страхового стажу не має.

До подібних висновків дійшов Верховний суд в постанові від 03 квітня 2018 у справі 211/300917.

Статтею 40 Закону України № 1058 також передбачено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажання пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Як вбачається з повідомлення від 18.12.2017 року за вих. 3777, що міститься у матеріалах справи, ОСОБА_1 не було включено до страхового стажу період роботи з 22.02.1993 року по 26.04.1994 року на підприємстві «ВП «Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля», оскільки відбував покарання вигляді виправних робіт.

Суд апеляційної інстанції також погоджується з судом першої інстанції який дійшов правильного висновку, що позивачем фактично не надана довідка за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд, у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що управління Пенсійного фонду України в м.Селидове Донецької області діяло у спосіб та у межах передбачених Конституцією та Законами України.

Статтею ст.316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а рішення суду без змін.

Керуючись статями 309, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Аапеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 серпня 2018 року у справі № 805/5136/18-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 серпня 2018 року у справі № 805/5136/18-а -залишити без змін.

Повний текст постанови складений 06 листопада 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку передбаченому ст.328 КАС України.

Головуючий суддя О.О.Шишов

Судді І.В. Сіваченко

А.А.Блохін