Справа № 367/6068/17
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2018-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 367/6068/17 Суддя першої інстанції: Карабаза Н.Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Аліменка В.О. та Кузьмишиної О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві апеляційну скаргу Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 04 квітня 2018 року, яке складене у повному обсязі 14 квітня 2018 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 27 березня 2017 року № 2513/03 про відмову в призначенні пенсії та зобов'язати призначити пенсію за вислугу років відповідно до ст. 501 Закону України «Про прокуратуру» з 20 березня 2017 року у розмірі 90 % від суми місячного (чинного) заробітку.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 04 квітня 2018 року вказаний адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Апелянт вказує на те, що ст. 501 Закону України «Про прокуратуру», на яку посилається позивач, на час звернення із заявою про призначення пенсії втратила чинність.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи - 01 листопада 2018 року, проте у судове засідання не з'явилися та про причини неявки суду не повідомили. За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області задовольнити, рішення Ірпінського міського суду Київської області від 04 квітня 2018 року - скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами даної справи не заперечується, що у березні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області із заявою, у якій просила призначити їй пенсію за вислугу років відповідно до ст. 501 Закону України «Про прокуратуру».

Рішенням від 27 березня 2017 року № 2513/03 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії. Вказане рішення обґрунтоване тим, що відповідно до п. 5 розділу ІІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» з 01 червня 2015 року норми і положення ст. 501 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII втратили чинність. Також відповідач зазначив, що новий нормативно-правовий акт щодо призначення пенсії за вислугу років працівникам прокуратури станом на березень 2017 року не прийнятий.

Разом з тим, ст. 501 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII, крім її частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої, втратили чинність з 15 липня 2015 року з набранням чинності Законом України «Про прокуратуру» № 1697-VII, а не з 01 червня 2015 року, як помилково зазначив відповідач.

У відповідності до ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років.

Відповідно до поданих 02 березня 2017 року документів для призначення пенсії вислуга років ОСОБА_1 складала 20 років 0 місяців та 03 дні. ОСОБА_1 не заперечує правильності розрахунку її страхового стажу.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що має право на призначення зазначеної пенсії відповідно до ст. 501 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII у редакції, що діяла з 26 липня 2001 року.

У відповідності до ст. 501 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII у зазначеній редакції прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку.

З 01 жовтня 2011 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру»», яким були внесені зміни до Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII.

Зокрема, ч. 1 ст. 501 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII було викладено у редакції, яка передбачає, що обсяг страхового стажу та стажу роботи на посаді прокурора, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, залежить від дати звернення за призначенням пенсії.

Так, у разі звернення за призначенням пенсії до 30 вересня 2011 року необхідно мати 20 років вислуги, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років; у разі звернення до територіального органу Пенсійного фонду України у період з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 13 років.

З 15 липня 2015 року набув чинності новий Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VII, який встановлює аналогічні вимоги до стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Стаж роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури, передбачений ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII, на час звернення із заявою про призначення пенсії у ОСОБА_1 був відсутній.

Згідно з довідкою Прокуратури Луганської області від 06 березня 2017 року № 11/37вих.17 стаж роботи позивача на прокурорсько-слідчих посадах складав в органах прокуратури станом на 06 березня 2017 року становив 17 років 06 місяців 12 днів, а вислуга років складала 20 років 00 місяців 03 дні.

Позивач вважає, що набула право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст. 501 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII у редакції, що діяла з 26 липня 2001 року. Подальші зміни у законодавстві, на думку позивача, не підлягають застосуванню, оскільки звужують зміст та обсяг набутого нею права на пенсію.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Таким чином, Конституцією України передбачено недопущення звуження змісту та обсягу саме існуючих прав і свобод.

Разом з тим, на час набрання чинності законами України «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру»» та «Про прокуратуру» № 1697-VII ОСОБА_1 не набула права на пенсію за вислугу років на умовах, визначених ст. 501 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII у редакції, що діяла з 26 липня 2001 року.

Як раніше зазначалося, вказана норма передбачала, що умовою призначення пенсії за вислугу років прокурорам і слідчим було наявність стажу роботи не менше 20 років, у тому числі на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років.

На час набрання чинності вказаними законами (01 жовтня 2011 року та 15 липня 2015 року) у ОСОБА_1 був відсутній зазначений стаж. Відповідної вислуги років позивач набула лише у березні 2017 року.

Відтак, у період дії ст. 501 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII у редакції від 26 липня 2001 року, позивач не набула права на призначення пенсії за вислугу років, у зв'язку з чим при прийнятті законів України «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру»» та «Про прокуратуру» № 1697-VII не відбулося звуження змісту та обсягу прав ОСОБА_1

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідач при вирішенні заяви ОСОБА_1 від 02 березня 2017 року дійшов до вірного висновку про відсутність підстав для призначення їй пенсії за вислугу років.

Таким чином, доводи апеляційної скарги Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 14 квітня 2018 року, та є підставами для її скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції не вірно встановив фактичні обставини справи, надав неналежну оцінку дослідженим доказам та прийняв рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області задовольнити, рішення Ірпінського міського суду Київської області від 04 квітня 2018 року - скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області - задовольнити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 04 квітня 2018 року - скасувати.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді В.О. Аліменко

О.М. Кузьмишина