Справа № 802/1178/18-а
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2018-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1178/18-а

Головуючий у 1-й інстанції: Томчук Андрій Валерійович

Суддя-доповідач: Кузьменко Л.В.

02 листопада 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьменко Л.В.

суддів: Шидловського В.Б. Іваненко Т.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Сербин І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23 травня 2018 року (рішення ухвалене суддею Томчук А.В. в м.Вінниця, повний текст судового рішення складено 31 травня 2018 року) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницьке АТП-10556" до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання дій протиправними та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінницьке АТП-10556" звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання дій протиправними та скасування постанови.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 31.01.2018р. посадовими особами відповідача в ході проведення перевірки транспортного засобу, який належить ТОВ "Вінницьке АТП-10556" виявлено порушення, які зафіксовано у акті №ВО-04515, а саме: відсутність у водія заповненої тахокарти за попередні 28 днів та встановлено, що водій не веде індивідуально-контрольну книжку водія. За результатами розгляду вказаного акта 30.03.2018р. начальником управління Укртрансбезпеки в Тернопільській області прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 1700,00 грн. Позивач покликається на те, що законодавством України для внутрішніх перевезень не передбачено обов'язкового ведення тахокарт водіями при здійсненні перевезень вантажів у внутрішньому сполученні. Крім того зазначає, що товаристо не було належним чином повідомлено про місце і час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 23 травня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Суд першої інстанції визнав протиправною та скасував постанову Державної служби України з безпеки на транспорті №009698 від 30.03.2018 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 1700 грн. Суд стягнув з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницьке АТП-10556" сплачений при зверненні до суду судовий збір у сумі 1762 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи. Зокрема, зазначає, що адміністративно-господарський штраф до позивача застосовано правомірно, оскільки водій визнав допущене ним порушення, а вимоги щодо використання та ведення тахографів відповідно до пунктів 1.3, 3.3, 3.6 Інструкції з використання контрольних пристроїв на автомобільному транспорті, затвердженої Наказом Міністерства транспорту і зв'язку України від 24.06.2010р. №385, поширюються на усі транспортні засоби без розмежування щодо видів перевезення вантажів - міжнародні чи внутрішні перевезення. Крім того зазначає, що Щодо неналежного повідомлення позивач про день, час та місце розгляду справи був завчасно повідомлений, проте тривалий час не забирав з поштового відділення вказане повідомлення.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла такого висновку.

Судами встановлено, а матеріалами справи підтверджено, що інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області в рамках проведення заходів державного контролю відповідно до Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті - (далі за текстом - Порядок 1567), 31.01.18р. о 16 год. 45 хв. на автомобільній дорозі М-12, 190км+100м. проведено рейдову перевірку транспортного засобу Volvo, реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керував та здійснював вантажні перевезення водій ОСОБА_2, і який належить та використовується автомобільним перевізником ТОВ "Вінницьке АТП - 10556".

За результатами проведення рейдової перевірки складено акт перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт №045046 від 31.01.2018р. Вказаним актом зафіксовано відсутність і водія оформлених документів, перелік яких визначено ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", п.п.3.3 Наказу №385 від 24.06.2010р. Мінтрансзв'язку та наказу №340 від 07.06.2010р., а саме: протоколу перевірки та адаптації тахографу до транспортного засобу, індивідуально-контрольної книжки водія, що унеможливлює перевірку ведення режиму роботи та відпочинку водія.

30.03.2018р. управлінням Укртрансбезпеки у Тернопільській області постановою №009968 "Про застосування адміністративно-господарського штрафу" накладено на ТОВ "Вінницьке АТП - 10556" на підставі абз.3 ч.1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" (відсутні документи, а саме відсутня індивідуально-контрольна книжка водія, відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу) штраф в розмірі 1700 грн.

Не погодившись з правомірністю винесення постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з таких приписів законодавства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 р. №1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі - Порядок № 1567), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням суб'єктами господарювання ліцензійних умов, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, а також диспетчерського контролю за роботою автомобільних перевізників.

Пунктом 21 Порядку №1567 передбачено, що у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Відповідно до абз.1 п.25 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Згідно абз.2 п.27 Порядку №1567 за наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулюються Законом України "Про автомобільний транспорт".

Відповідно до ст. 60 зазначеного Закону за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено перелік документів, які автомобільні перевізники, водії, повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху.

Зокрема, документами для водія, який здійснює внутрішні перевезення вантажів, є посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Зі змісту даної норми слідує, що вказаний у цій статті перелік документів не є вичерпним, тобто законодавцем передбачено можливість доповнити цей перелік іншими визначеними законодавством документами. Одним із таких документів є протокол перевірки та адаптації тахографа, обов'язкова наявність якого передбачена в разі коли транспортний засіб обладнано тахографом.

Тахограф - це обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.

Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затверджене наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 07.06.2010 р. № 340 (далі - Положення №340) встановлює особливості регулювання робочого часу та відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку.

Відповідно до п.1.3 Положення №340 його вимоги поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.

Згідно приписів п.п.6.1, 6.3 Положення №340 вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами. Лише в тому разі, коли транспортний засіб не обладнаний тахографом, водій, який керує транспортним засобом веде індивідуальну контрольну книжку водія.

В ході розгляду судом першої інстанції справи сторони заперечували, що зупинений автомобіль марки VOLVO, номерний знак НОМЕР_1, яким керував водій ОСОБА_2 і який належить ТОВ "Вінницьке АТП - 10556" був обладнаний тахографом.

Порядок установлення, технічного обслуговування та використання тахографів визначений Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженою наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 24.06.2010 р. № 385 (далі - Інструкція № 385).

Згідно п.1.3 Інструкції №385 встановлено, що її норми поширюється на суб'єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Відповідно до п.1.4 Інструкції №385 адаптація тахографа до транспортного засобу - оновлення або підтвердження параметрів автомобільного транспортного засобу, що зберігаються у пам'яті тахографа, до яких залежно від типу тахографа належать: ідентифікаційний номер (VIN-код) та номерний знак (цифри та літери, нанесені на номерному знаку, - VRN) автомобільного транспортного засобу, розмір застосованих пневматичних шин, результати визначення константи тахографа "k", характеристичного коефіцієнта автомобільного транспортного засобу "w", ефективного кола шини "l", а також показники часу, пробігу, граничного значення швидкості, на яке налаштований обмежувач швидкості транспортного засобу (за наявності).

Згідно п.3.3 Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та здійснюють періодичні інспекції (п.3.6 Інструкції № 385).

Доводи позивача, з якими погодився і суд першої інстанції, полягають в тому, що адміністративно-господарські штрафи застосовуються до автомобільних перевізників за управління транспортними засобами без контрольних пристроїв (тахографів) виключно при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень, а також обов'язок ведення реєстраційних листків режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарт, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, непред'явлення яких до перевірки тягне застосування адміністративно-господарської відповідальності, покладений на водіїв, які здійснюють міжнародні автомобільні перевезення.

З висновками суду першої інстанції в цій частині колегія суддів не погоджується з таких підстав.

Як вбачається з оскарженої позивачем постанови, фактичною підставою застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу стало надання останнім послуг з перевезень вантажу без оформлення документів, перелік яких визначений ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт".

З урахуванням наведених вище доводів щодо того, що перелік документів, визначений ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" не є вичерпним, а необхідність мати при здійсненні перевезень протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу або індивідуальну контрольну книгу, прямо передбачена законодавством, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо відсутності в діях водія складу правопорушення та підстав для застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу.

Аналогічну правову позицію викладено в Ухвалі Вищого адміністративного суду України від 29 березня 2017 року К/800/16628/15 у справі №813/5710/14 за позовом Приватного підприємства «Креатех-Захід» до Управління Укртрансінспекції у Львівській області про скасування постанови про накладення штрафу.

Разом з тим, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції щодо неналежного розгляду відповідачем справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт з огляду на те, що позивач не був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи.

Так, приписами п. 25 Порядку №1567 визначено, що справа про порушення законодавства про автомобільний транспорт розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Відповідно до п. п. 25-26 Порядку №1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб'єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб'єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно- господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Судами встановлено, а матеріалами справи підтверджується, що ТОВ "Вінницьке автотранспортне підприємство-10556" №10 від 02.03.2018р. надіслало заяву начальнику управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області про розгляд саме 06.03.2018р. справи про порушення Закону України "Про автомобільний транспорт" без їх участі та заяву від 06.03.2018р., адресовану начальнику Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області, зі змісту якої вбачається, що позивач розгляд справи щодо акту №045046 просив надіслати до Управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області.

Разом з тим, про розгляд відповідачем справи 30.03.2018р. на підставі Акту №045046 від 31.01.2018р. позивача не було повідомлено.

Порядок оформлення матеріалів та розгляду справ про адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням законодавства про автомобільний транспорт, уповноваженими на те посадовими особами Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів (далі - уповноважені посадові особи) врегульовано інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення Державною інспекцією України з безпеки на наземному транспорті, затверджена наказом Міністерства інфраструктури України 24.04.2013 № 254 (далі - Інструкція № 254). Відповідно до п. 3.1 та п. 3.2 розділу ІІІ Інструкції №254 при розгляді справи про адміністративне правопорушення особа, уповноважена розглядати справи про адміністративне правопорушення, зобов'язана дотримуватися вимог статті 38 Кодексу, відповідно до якої адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а у разі триваючого правопорушення - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення.

Справа розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, можливий лише у випадках, коли є підтвердження про належне повідомлення цієї особи про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Системний аналіз вищенаведених положень свідчить, що на орган державного контролю покладено обов'язок належного повідомлення суб'єкта господарювання про місце і час розгляду справи про порушення шляхом вручення суб'єкту господарювання такого повідомлення під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Доказів щодо того, що позивач належним чином був повідомлений про місце і час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт матеріали справи не містять.

Наявна в матеріалах справи копія рекомендованого повідомлення та супровідного листа, з яких вбачається, що відповідачем передано поштове відправлення на пошту 20.03.2018р. Разом з тим, представнику позивача кореспонденцію вручено лише 06.04.2018р. Тобто, на момент винесення оскаржуваної постанови від 30.03.2018р. у відповідача були відсутні відомості щодо належного повідомлення Товариства про розгляд справи про правопорушення.

Отже, правильним є висновок суду першої інстанції щодо того, що відповідачем не було дотримано приписів вищевказаного Порядку №1567 та Інструкції №254 при проведенні процедури розгляду акта перевірки про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що позбавило ТОВ "Вінницьке АТП-10556" законного права бути присутнім під час розгляду справи, подати відповідні докази, висловити заперечення.

Згідно з ч. 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Доводи апеляційної скарги в цій частині не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23 травня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 06 листопада 2018 року.

Головуючий Кузьменко Л.В.

Судді Шидловський В.Б. Іваненко Т.В.