Справа № 444/2740/18
Суддя: Ясиновський Р. Б.
Дата ухвалення: 2018-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/2740/18
Провадження № 2-а/444/76/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2018 року Жовківський районний суд Львіської області в складі :

головуючого судді Ясиновський Р. Б.,

при секретарі Реміцька І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовкві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (місце проживання: 80300, Львівська область, м. Жовква, вул. Гагаріна, 15/9) до ОСОБА_2 патрульної поліції у м. Львові (місцезнаходження: 79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серія ЕАВ № 571813 від 01.09.2018 року,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до ОСОБА_2 патрульної поліції у м. Львові ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серія ЕАВ № 571813 від 01.09.2018 року, мотивуючи свої вимоги тим, що він 01.09.2018 року будучи водієм автобуса БАЗ А079 номерний знак НОМЕР_1 слідував в м. Львів по рейсу з с. Зарудці і перевозив рейсових пасажирів. Автобув був майже повністю заповнений пасажирами. Зазначає, що в цей день о 10 год. 30 хв. його зупинили працівники поліції і, не бажаючи слухати його пояснень, почали складати на нього постанову про накладення адмінстягнення, звинувачуючи його в тому, що він керував транспортним засобом без ввімкнутого ближнього світла фар в умовах недостатньої видимості (туман), чим порушив п. 19.1 ПДР. Проте ОСОБА_1 зазначає, що 01.09.2018 року о 10 год. 30 год. на проїжджій частині не було туману, так як сонце було дуже високо, а сонячна активність значна, тому видимість була в усі напрямки дороги відмінна. Склавши постанову його відпустили. Копію постанови позивачеві не вручали, прав і обов'язків поліцейські не роз'яснювали. Вважає, що постанова не відповідає вимогам закону з таких підстав. Зазначає, що жоден із зазначених поліцією пунктів правил дорожнього руху ним порушено не було. Окрім того порушені його конституційні права, так як він не мав можливості захистити себе, отримати правову допомогу з цього приводу. В транспортному засобі разом зі позивачем їхали багато людей, а отже вони були безпосередніми очевидцями події, яких позивач просить допитати в якості свідків. Ці особи проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1. Тому вважає, що така постанова підлягає скасуванню, так як винесена із порушенням законодавства та не відповідає обставинам справи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві та додатково надав такі пояснення. Зазначив, що рішення патрульної поліції є неправомірним, все було не так, як вони написали в постанові. Туману о 10 год. 30 хв. 01.09.2018 року вже не було, сонце було високо, а машини було видно за пів кіломентра. Стверджує, що туману не було, а тому і не було підстав вмикати світло фар. Просить позов задоволити і постанову скасувати.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що в той день вона їхала на роботу цим автобусом із с. Зарудці до м. Львова, це було між 10.00 год. та 11.00 год. Точної дати пригадати не може, оскільки пройшло майже до двох місяців часу. Автобус зупинила поліція не доїжджаючи до Львова, приблизно в районі Грибовицького сміттєзвалища. Пояснила, що вона сиділа біля водія автобуса ОСОБА_1 і дивилася на дорогу. Зазначає, що тоді між 10.00 год. та 11.00 год. туману не було. Коли їх зупинили, то поліцейські викликали водія і про щось з ним розмовляли. Це тривало приблизно 5-10 хв.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що є пенсіонером, проживає в с. Зарудці, в той день вона їхала автобусом із с. Зарудці до м. Львова із водієм ОСОБА_1, був гарний сонячний день, ніякого туману вона не бачила. Пояснила, що це було близько 11.00 год., вона сиділа справа всередині маршрутки, коли за поворотом на Грибовицьке сміттєзвалише маршрутка зупинилася. Вона подумала, що це, можливо, якась поломка, але всі пасажири почали говорити, що це поліція зупинила, бо є туман, а фари не увімкнуті. Стверджує, що ніякого туману не було, світило сонце.

Представник відповідача ОСОБА_2 патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції в судове засідання повторно не з'явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Від них не надійшло жодних клопотань, відзиву, пояснень на позовну заяву.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. П. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Так як представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився без повідомлення причин неявки, жодних відомостей про поважність причин такої неявки у суду немає, позивач просить справу розглядати без його участі, а суд приходить до переконання про можливість розгляду справи у відсутності відповідача.

Заслухавши думку позивача, дослідивши пояснення свідків, матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Конституцією України закріплено норму щодо обов'язку органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19).

Судом встановлено, що 01.09.2018 року інспектором батальйону № 2 роти № 4 лейтенантом УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_5 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАВ № 571813, якою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 01.09.2018 року року о 10 год. 30 хв. на автодорозі Львів-Рава-Руська М 09 7 км керував транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар в умовах недостатньої видимості (туман), чим порушив вимоги п. 19.1 а ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, за яке на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Суд враховує, що позивач заперечує факт вчинення ним будь-якого правопорушення 01.09.2018 року.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій, чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Представником відповідача не виконано свого обов'язку передбаченого ч. 2 ст. 77 КАС України та не подано доказів щодо правомірності винесення інспектором батальйону № 2 роти № 4 лейтенантом УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_5 постанови, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Не здобуті такі докази і в судовому засіданні.

Суд вважає, що сторона відповідача проявила байдужість до результату розгляду справи.

Суд надає віру поясненням свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, так як підстав не вірити даним особам у суду немає, такі пояснення є послідовними, хронологічними, а також їхні пояснення не спростовані будь-якими іншими доказами. А тому суд вважає такі пояснення правдивими і покладає їх в основу рішення.

Судом при вирішенні справи враховано, що в ході судового розгляду відповідачем не надано доказів, зокрема, матеріалів фіксації порушення позивачем вимог п. 19.1 а Правил дорожнього руху за допомогою камер відеоспостереження, на спростування його позовних вимог щодо факту вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд приходить до висновку, що в діянні ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки відповідачем як під час винесення оскаржуваної постанови, так і під час розгляду справи в суді, не доведено наявність протиправної, винної (умисної або необережної) дії чи бездіяльності, яка б охоплювалася нормою ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто не доведено сам факт вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З метою забезпечення гарантії, свобод і інтересів особи і громадянина, виходячи із наданих ст. 245 КАС України суду повноважень при прийнятті рішення та враховуючи положення ст. 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 286 КАС України, суд приходить до переконання, що задоволення позовних вимог в повному обсязі буде найбільш доцільним способом захисту порушеного права позивача ОСОБА_1, а тому оскаржувану постанову слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 7-11, 14, 241-246 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов - задоволити.

Постанову інспектора ДПП ОСОБА_2 Патрульної поліції у м. Львові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАБ № 571813 від 01.09.2018 р. визнати незаконною та скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 295 КАС України). Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень КАС України.

За умовами ст. 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст повного рішення складено 05.11.2018 року.

Суддя Р. Б. Ясиновський