Справа № 759/3701/18
Суддя: П`ятничук І. В.
Дата ухвалення: 2018-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/3701/18

пр. № 2-а/759/284/18

14 вересня 2018 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - І.В.П'ятничук,

за участю секретаря судового засідання - В.В.Медвідчук,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Святошинського районного суду міста Києва адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Сумській області рядового поліції Потапенка Сергія Олександровича

про визнання дій протиправними та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

19.03.2018 р. ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку адміністративного судочинства із позовом до інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Сумській області рядового поліції Потапенка С.О. про визнання дій протиправними та скасування постанови, який мотивує тим, що 10.03.2018 відповідачем відносно позивача було винесено постанову, згідно з якою на ОСОБА_1 було накладено штраф у розмірі 425,00 грн за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Як вказує позивач, Правил дорожнього руху він не порушував. 10.03.2018 р. керуючи транспортним засобом «Пежо» д/н НОМЕР_1 рухався по вул. Прокоф'єва в м.Суми, коли його наздогнав автомобіль патрульної поліції подаючи сигнал зупинитись. При зупинці відповідачем було пояснено підстави для зупинки як порушення ним - позивачем п. 8.7.3 е Правил дорожнього руху, вказуючи на те, що ним було здійснено проїзд перехресття на забороняючий сигнал світлофора. Вважаючи вказану постанову такою, що не відображає дійсних обставин справи він - позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Вказуючи на те, що зазначена постанова винесена із грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, у ній не враховано зауваження позивача щодо конкретної дорожньої обстановки, не опитано свідків вказаного порушення правил дорожнього руху, як доказ зазначається відеозапис виконаний не відомим не сертифікованим приладом, складено вказану постанову саме на місці зупинки, що позбавило його - позивача права та можливості скористатись своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП.

Позивач в судові засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розгляду справи в його відсутності.

Відповідач інспектор роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Сумській області рядового поліції Потапенко С.О. в судове засідання не з'явився, направивши суду відзив з приводу заявлених вимог адміністративного позову.

Суд, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, та доказів, які наявні в матеріалах справи та були досліджені в судовому засіданні, прийшов таких висновків.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту.

Частиною другою цієї статті передбачено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Судом встановлено, що 10.03.2018 р. інспектором роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Сумській області рядового поліції Потапенко С.О. винесено постанову серії ВР № 125724 від 10.03.2018 р. з якої вбачається, що ОСОБА_1 10.03.2018 р. о 11 год. 30 хв. в м.Суми по вул. Прокоф'єва керуючи транспортним засобом « Пежо» д/н НОМЕР_1 здійснив рух на забороняючий сигнал світлофора, чим порушив п.п. 8.7.3.е ПДР.

Закон України "Про дорожній рух" регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов'язки і відповідальність суб'єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об'єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об'єднань).

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, що унормовані в Постанові Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху», яку затверджено постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР).

Ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

У даному випадку підставою складення постанови про адміністративне правопорушення став проїзд водієм на заборонний сигнал світлофора, тобто порушення п.п. 8.7.3.е ПДР.

За приписами ст.ст. 258, 283 КУпАП у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський може виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Дане правило міститься в п. 1 розділ ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція № 1395), зокрема справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Водночас частиною 5 статті 258 КУпАП передбачено, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Правопорушення (у разі його вчинення) повинно бути належним чином зафіксоване. Відсутність протоколу про адміністративне правопорушення повинна компенсуватись іншими належними та допустимими доказами вчинення правопорушення, оскільки протокол є, зокрема, не лише засобом фіксації вчинення правопорушення, а й доказом дотримання (недотримання) посадовою особою, яка його складає, процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Як роз'яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів (абз. 4 п. 24 Постанови).

Пунктом 8.7.3 чинних Правил Дорожнього руху України передбачено: червоне світло забороняє рух всіх транспортних засобів.

Свої заперечення щодо викладених в оспорюваній постанові обставин позивач зазначає в адміністративному позові.

Доказів про те, що пояснення водія при прийнятті рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності приймались інспектором до уваги під час розгляду справи, у суду немає.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до п.п.4.1, 4.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України). Згідно з частиною другою статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Необхідність індивідуалізації адміністративної відповідальності передбачена частиною другою статті 33 Кодексу, якою визначено, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Кодексом закріплено низку гарантій забезпечення прав суб'єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з наведеними конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту вказаних осіб. За змістом статті 9 Кодексу саме винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність суб'єкта адміністративної відповідальності є однією з ознак адміністративного правопорушення (проступку).

Об'єктивних доказів, свідчень або інших відомостей, які підтверджують те, що позивач, керуючи транспортним засобом, проїхав на заборонений сигнал світлофору відповідачем зібрано не було.

Відтак, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не підтверджується жодним доказом.

Відповідно до ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і може прийняти рішення про скасування постанови і закриття справи.

За встановлених обставин, суд приходить до висновку, що права позивача під час розгляду матеріалів адміністративного правопорушення відповідачем не було дотримано, а тому наявні підстави для задоволення позову.

Виходячи з наведеного, керуючись положеннями ст.ст. 11, 69, 70, 71, 160-163, 167,171-2 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Сумській області рядового поліції Потапенка Сергія Олександровича

про визнання дій протиправними та скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Сумській області рядового поліції Потапенка Сергія Олександровича серії ВР №125724 від 10.03.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів до Київського апеляційного адміністративного суду через Святошинський районний суд м.Києва.

Якщо було оголошено вступну та резолютивну частину судового рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну не було подано.

Суддя І.В.П'ятничук