Справа № 484/3398/18
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2018-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2018 р.м.ОдесаСправа № 484/3398/18

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Мельничук О.В.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів: Потапчука В.О., Семенюка Г.В.,

при секретарі Ханділян Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до лейтенанта поліції ОСОБА_3 Управління патрульної поліції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У липні 2018 року ОСОБА_2 звернувся з адміністративним позовом, в якому просив скасувати винесену відповідачем постанову про адміністративне правопорушення серії БР №684497 від 14.07.2018 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 1-132 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що згідно оскаржуваної постанови 14.07.2018 року позивач керуючи транспортним засобом «MAN TGX 18 440» д/н НОМЕР_1 перевозив вантаж на т/з, фактична маса якого за документами перевищує максимальну допустиму вагу навантаження п.п. 22.5 ПДР, вчинивши адміністративного правопорушення, передбачене частиною 1 статті 132-1 КУпАП.

Позивач з твердженнями відповідача не погоджується, оскільки не порушував правила дорожнього руху, проте не зважаючи на це, відповідач виніс постанову, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 132-1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 510 грн.

Вважає, що постанова винесена неправомірно всупереч статті 251 КУпАП та підлягає скасуванню, оскільки правопорушення він не скоював, вимог п.п. 22.5 ПДР не порушував. У постанові відносно нього не вказано місце вчинення правопорушення, не було проведено перевірку розмірів транспортного засобу, не було вказано та повідомлено позивача про величину перевищення ваги вантажу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 серпня 2018 року Постанову серії БР №684497 від 14.07.2018 року винесену лейтенантом поліції ОСОБА_3 Управлінням патрульної поліції в Одеській області про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за статтею 132-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. скасувати.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у звязку з чим просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що відповідно до постанови серії БР №684497 про адміністративне правопорушення від 14.07.2018 року, винесеної відповідачем, 14.07.2018 року о 11.33 год., було зафіксоване не в автоматизованому режимі адміністративне правопорушення передбачене статтею 1-132 КУпАП.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що будь-яких доказів на спростування обставин, викладених в позовній заяві відповідачем не надані.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними по суті і такими, що узгоджуються з вимогами статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, КУпАП, ПДР України.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом статті 132-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

На підставі пункту 22.5 ПДР України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Водночас доводи позивача, що справа повинна була розглядатись за місцезнаходженням уповноваженого органу не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Спірна постанова складена у відповідності до вимог статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення у визначеному цією правовою нормою місці розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки, як роз'яснено у Рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 словосполучення «за місцем його вчинення», вжите у названій статті, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

У даному випадку, спірна постанова складена відповідачем у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а не за фактичним місцем знаходження (адресою) Управління патрульної поліції, що відповідає вимогам наведених вище положень законодавства.

Досліджуючи оскаржуване рішення відповідача (а.с. 8) на предмет дотримання вищевикладених вимог чинного законодавства, апеляційний суд зазначає, що останнє не містить інформацію про документи на підставі яких інспектор дійшов висновку, що фактична маса транспортного засобу перевищує максимальне допустиме навантаження. Не вказується в оскаржуваній постанові також на яку величину перевищило навантаження в кг.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції по суті, що відповідачем не надано належних доказів на обґрунтування своїх заперечень, а відтак рішення суду про наявність правових підстав для скасування оспорюваного рішення є правильним по суті.

Доводи апеляційної скарги.

Доводи апелянта щодо не повідомлення судом першої інстанції належним чином про час та місце розгляду справи спростовуються рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 14).

Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 серпня 2018 року у справі № 484/3398/18 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: В.О. Потапчук

Суддя: Г.В. Семенюк