Справа № 813/1708/18
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2018-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/1708/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулкевич І.З.,

секретар судового засідання Іванес Х.О.,

за участю : представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача Стець Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,-

Встановив:

ОСОБА_3 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить : визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не включення до середньомісячного заробітку ОСОБА_3 сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та виплат пов'язаних з індексацією заробітної плати під час обчислення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу»; зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 з 01.05.2018 р з урахуванням інших видів виплат (матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди та сум індексації заробітної плати), згідно з поданою довідкою про заробітну плату, якою передбачені складові заробітної плати для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» та на які нараховано та утримано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем протиправно, в порушення статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», статті 2 Закону України «Про оплату праці», статті 37 Закону України «Про державну службу» , Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відмовлено у перерахунку пенсії державного службовця з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, на соціально-побутові потреби, інших виплат та індексації заробітної плати, з яких нараховувалися та сплачувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, відповідно до довідки про складові заробітної плати, починаючи з 01.05.2018. Такі дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області позивач вважає неправомірними, що порушує її право на належний розмір пенсійного забезпечення.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив адміністративний позов задовольнити.

Представник відповідача подав відзив на адміністративний позов. В обгрунтування відзиву зазначив, що згідно положень Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу), передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70% суми їх заробітньої плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Також, відповідно до матеріалів пенсійної справи, з 08.05.2010 р позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Для призначення пенсії була подана довідка про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону (№с 05-203/1/13-128 від 02.06.2016) усі суми заробітної плати зазначені у довідці були враховані під час обчислення розміру пенсії. З урахуванням наведеного, відповідач, посилається на відсутність підстав для проведення перерахунку та виплати пенсії позивачу із включенням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, на соціально-побутові потреби, інших виплат та індексації, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі факти, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини, надав їм правову оцінку та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

ОСОБА_3 з 08.05.2010 призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» (в редакції від 16.12.1993 за №3723-XII).

Позивач в 2016 році зверталася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії із врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, соціально-побутові потреби, індексації заробітної плати, з яких сплачено соціальний внесок на загальнообов'язкове державне страхування відповідно до довідки про складові заробітної плати №05-203/1 від 02.06.2016 р.

Позивачу листом від 02.06.2016 р №Г-68 відмовлено у перерахунку пенсії, оскільки розмір пенсії державного службовця обчислено з дотриманням вимог чинного законодавства, згідно поданих документів.

Позивач в 2018 році зверталася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії із врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, соціально-побутові потреби, індексації заробітної плати, з яких сплачено соціальний внесок на загальнообов'язкове державне страхування відповідно до довідки про складові заробітної плати №05-202/1 від 03.07.2018 р.

Відповідач, листом від 29.08.2018 за №3283/105/Г-20/07.05-06 повідомив позивача про те, що заробітна плата державного службовця складалась із посадового окладу, надбавки за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років. Матеріальна допомога та індексація не входить до складових заробітної плати державного службовця, а тому відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії. Крім того зазначив, що новим законом «Про державну службу» від 10.12.2015 за №889-VІІІ, який набрав чинності з 01.05.2016, не передбачено проведення перерахунку пенсій, в тому числі призначених згідно із Законом №3723-XII від 16.12.1993.

Не погоджуючись із такими діями Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області у проведенні перерахунку пенсії позивач звернувся до суду, з метою захисту свого порушеного права.

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Положеннями статті 37 Закону України від 16.12.1993 за № 3723-ХІІ «Про державну службу», чинного на час призначення пенсії позивачу, передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частинами 2, 6 статті 33 Закону №3723-ХІІ передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України (частина 7 статті 33 Закону №3723-ХІІ).

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 за №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, прокуратури, судів та інших органів» керівникам цих органів надано право у межах затвердженого фонду оплати праці, зокрема, надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань визначені законом, а повноваження щодо встановлення конкретних розмірів посадових окладів, матеріальної допомоги, доплат делеговані Уряду України. Як наслідок, станом на час призначення пенсії ОСОБА_3 матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці даного державного службовця.

Відповідно до частини 6 статті 95 Кодексу законів про працю України, заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Порядок індексації грошових доходів встановлений Законом України «Про індексацію грошових доходів громадян» №1282 від 03.07.1991, який визначає індексацію грошових доходів населення як встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. В ст. 2 цього Закону зазначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення) тощо.

Відповідно до абз. 4 п. 2 постанови КМУ від 17.07.2003 за № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» індексації підлягає оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер. Індексація заробітної плати являє собою дохід, з якого відповідно до ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів відповідно до діючого законодавства на день одержання заробітку (виплат, доходу).

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 за №5-1 затверджена форма довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» та яка вказує на необхідність пенсійного органу врахувати «Інші виплати», до яких віднесені і суми індексації заробітної плати.

Як наслідок, за змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, матеріальну допомогу на оздоровлення, допомогу на вирішення соціально-побутових питань, інші виплати, а також індексацію заробітної плати, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, необхідно враховувати при обчисленні розміру пенсії позивача.

Згідно вимог статей 83, 84 Закону України «Про пенсійне забезпечення», статей 43, 44, 45, 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», перерахунок пенсії проводиться на підставі звернення (заяви) особи до відповідного територіального органу Пенсійного фонду.

Відповідно частини 4 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії у разі виникнення права на підвищення пенсії провадиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Як слідує з матеріалів справи, позивач звертався до відповідача із заявами в червні 2016 р та в серпні 2018 про перерахунок пенсії. До суду позивач звернулась 26 квітня 2018 року, відтак суд вважає за необхідне застосувати як аналогію Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та здійснити перерахунок пенсії з 01.05.2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058 від 09.07.2003 визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна позиція зазначена у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №520/5009/15-а, від 05.06.2018 у справі №442/4529/17 та від 05.07.2018 у справі №522/25569/16-а.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд відхиляє доводи відповідача з приводу того, що з 01.05.2016 набрав чинності Закон України «Про державну службу» в новій редакції від 10.12.2015 за №889-VІІІ, відповідно до якого призначені пенсії державного службовця не перераховуються, оскільки в даних спірних правовідносинах відповідачем протиправно не включено до обрахунку при призначенні пенсії у відповідності до вимог Закону №3723-ХІІ всіх складових оплати праці, з яких утримано внесок на держане соціальне страхування, на які позивач мав право до набрання чинності Законом №889- VІІІ.

Аналогічна позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №695/3489/16-а.

Враховуючи положення вимог Закону України «Про державну службу», Закону України «Про оплату праці», Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд дійшов висновку про протиправне невключення відповідачем до розрахунку пенсії позивача при її призначенні суми усіх складових заробітної плати, з яких сплачені страхові внески.

Згідно із ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд звертає також увагу, що принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень має на увазі, що рішення має бути прийняте з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень не обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до ст.139 КАС України на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у сумі 704,80 грн. сплачені при поданні позовної заяви до суду.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25,72-77, 90, 139, 241-246, 250, пп. пп. 15.5 п. 15 розділу VІІ "Перехідні положення" КАС України, суд -

Вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не включення до середньомісячного заробітку ОСОБА_3 сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та виплат пов'язаних з індексацією заробітної плати під час обчислення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу».

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 з 01.05.2018 р з урахуванням інших видів виплат (матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди та сум індексації заробітної плати), згідно з поданою довідкою про заробітну плату, якою передбачені складові заробітної плати для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» та на які нараховано та утримано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея,10, ) на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 704,80 грн (сімсот чотири гривні 80 коп).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 06 листопада 2018 року.

Суддя Гулкевич І.З.