Справа № 240/709/18
Суддя: Щербак Ю. В.
Дата ухвалення: 2018-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 240/709/18 р.
Номер провадження № 2-а/240/12/18 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2018 року Олександрівський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Щербак Ю.В.,

за участі:

секретаря судового засідання -Камака О.О.,

розглянув в порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до тимчасово виконуючого обов'язки інспектора сектору реагування патрульної поліції Олександрівського ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області - ОСОБА_2 ,третя особа: Олександрівське ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ДПО 18 № 834622 від 07.10.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності. В обґрунтування позову зазначив, що 07.10.2018 року приблизно о 12.50 годин дійсно керував трактором Беларус-892, державний номерний знак НОМЕР_2, буксируючи причеп на автошляху та рухався з с.Знаменівка до с. Петрівка Друга. В цей час його було зупинено працівниками патрульної поліції з тих підстав, що на транспортному засобі, а саме на причепі, були відсутні повороти та стопи, чим порушив п.31.4.3 (а), за що передбачена відповідальність за ст. 121 ч.1 КУпАП ,у зв'язку із чим було складено постанову та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення вказаного правопорушення, є незаконним, необґрунтованим та недоведеним оскільки, поліцейським було порушено п.п.5, 9 р. ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі,а саме :не роз'яснено права та обов'язки визначені ст. 63 Конституції України.,ст.ст. 307, 308, 268, 287-289 КУпАП. Крім того, відмовлено у розгляді клопотання щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з необхідністю скористуватися юридичною допомогою,що є порушенням ст. ст. 59 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Всупереч вимогам закону зазначена постанова про накладення адмінстягнення не містить відомостей щодо здійснення фіксації правопорушення.

Позивач також вважає,що поліцейським порушено п.8 розділу XIIІ Інструкції заповнення в письмові формі протоколів про адміністративне правопорушення, постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, тимчасових дозволів ,а саме: записи виконано не друкованими літерами та є скорочення;пункт ПДР України, на порушення якого посилається інспектор, не

відповідає суті ознакам складу адмінправопорушення і що несправність виникла через погане дорожнє покриття, а не з вини позивача(до того ж несправність було усунуто в присутності інспектора); відсутній порядок сплати штрафу та правові наслідки невиконання адмінстягнення та порядок його оскарження;не містить відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет,на якому можна ознайомитися із зображенням чи відеозаписом вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності, що недопустимим, позбавляє мене права на інформацію та права вчиняти певні дії що оскарження цієї постанови і не відповідає вимогам КУпАП та інструкції. Крім того ,вважає,що відповідачем фактично не зафіксовано порушення правил дорожнього руху, яке б доводило його вину, також при розгляді справи не були досліджені інші докази по справі. Доказів його вини не надано, інспектором не взято до уваги його пояснення, в яких він зазначав про свою незгоду з вказаними в постанові фактами ,що не з його вини в дорозі виникли несправності,перед виїздом він перевірив на справність усі світлові прилади.

В судовому засіданні позивач підтримав викладені у позові вимоги ,при цьому визнав ,що виїхав на дорогу з відсутніми на причепі світловими приладами,але вважає,що відповідач не мав підстав для його зупинки, бо рухаючись у зустрічному напрямку, не міг побачити відсутність приладів на причепі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надавши заяву про розгляд справи без його участі та клопотання про приєднання до матеріалів справи диску з відеозаписом правопорушення.

Відповідачем по справі надано відзив у зазначений судом строк, в якому зазначено , що причиною зупинки транспортного засобу спочатку була відсутність на причепі грязезахисних фартухів та бризковиків, що є порушенням п.31.4.7е ПДР,але при більш детальному огляді виявлено відсутність світлових приладів , що передбачено заводом - виробником ,а це також порушення ПДР- п.31.4.3а. Позивачеві було роз'яснено його права,він консультувався по телефону,тобто його права не були обмежені, як він стверджує у позовній заяві. Крім того,будучи учасником дорожнього руху, позивач повинен був перед початком експлуатації транспортного засобу перевірити його справність,що ним не було виконано та призвело до порушення ПДР..

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази надані на їх підтвердження, судом встановлено таке.

Згідно з ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо

оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що 7 жовтня 2018 року на автодорозі сполученням с. Знаменівка- с.Петрівка Друга Олександрівського району Донецької області інспектором патрульної поліції Олександрівського ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_2 було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія Д ПО 18 № 834622, у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. щодо ОСОБА_1, який 07.10.2018 року о 12.50 годин транспортним засобом Беларус-892, державний номерний знак НОМЕР_2, буксируючи причеп ,на якому були відсутні повороти та стопи, чим порушив п.31.4.3 (а), за що передбачена відповідальність за ст. 121 ч.1 КУпАП .

Згідно ст.9 КУпАП ,адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб'єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Згідно з п. 31.4.3. «а» Правил Дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності зовнішніх світлових приладів,а саме :кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Відповідно до вимог ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3,5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1-126) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Згідно з п.2 розділу III Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 1ст.121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з ч.4ст.258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.283 КУпАП. Частина друга ст.258 КУпАП передбачає, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до Національної поліції. Відповідно до ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в т.ч. частина перша ст.121 КУпАП). Частиною 5 ст.258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо встановленого порушення.

Постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складено інспектором патрульної поліції, який, відповідно до вимогст.222 КУпАП, має право розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч.1ст.121 КУпАП.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. З наявного суду відеозапису вбачається, що на причепі ,який буксирував трактор позивача, відсутні світлові прилади.

Стосовно наявності підстав зупинки транспортного засобу позивача, а саме порушення ним п.2.3 Правил дорожнього руху, а отже і правомірності дій відповідача слід зазначити таке.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VІІІ (далі - Закон № 580).

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція, відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до статті 31 ЗУ "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 35 цього ж Закону передбачено вичерпний перелік підстав для зупинки транспортного засобу, зокрема , поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Поліцейський зобов'язаний проінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Як зазначено відповідачем, причиною зупинки транспортного засобу позивача було порушення ним Правил дорожнього руху, а саме - відсутність на причепі грязезахисних фартухів та бризковиків. Втім під час перевірки документів та огляду транспортного засобу було виявлено відсутність і світлових приладів на причепі.

Згідно ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ч. 2 ст. Кодексу адміністративного судочинства України № 2747-IV від 06.07.2005 (далі - КАС) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідач у справі зобов'язаний довести правомірність своїх дій щодо зупинки керованого позивачем транспортного засобу, тобто, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Так, обґрунтовуючи свою позицію, відповідач надав до суду відеозапис ,де зафіксовано відсутність світлових приладів на причепі.

Дослідивши вказане відео, суд звертає увагу на те, що позивач не оспорює, що на даному відео зафіксовано вчинене ним правопорушення . Так, відеозаписом підтверджено, що зупинка водія інспектором мала місце саме внаслідок порушення п.2.3 ПДР. На запитання інспектора щодо відсутності світлових приладів на причепі, позивач відповів,що «зараз їх привезуть,вони в гаражі», і цих обставин не оспорював. Це також спростовує зазначені у позові як підстави для скасування постанови обставини, що світлові прилади були на причепі, але через погане дорожнє покриття виникла їх несправність .

В процесі перегляду відеозапису, достовірність фіксації зазначеного правопорушення позивач не оспорював.

Підсумовуючи вказане, суд приходить до висновку, що відповідачем ,відповідно до ст.73 КАС України , доведено належними доказами наявність підстав для зупинки транспортного засобу позивача, а саме порушення ним п.2.3 Правил дорожнього руху, а отже, і правомірності своїх дій .

Стосовно зазначених у позові підстав для скасування постанови , а саме - не повідомлення порядку сплати штрафу та правові наслідки невиконання стягнення та порядку його оскарження слід зазначити,що на зворотній стороні бланку постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, який було вручено позивачеві , докладно викладено цей порядок .

З огляду на викладене суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО 18 № 834622 від 07.10.2018 року прийнята з дотриманням вимог чинного законодавства, факт порушення правил дорожнього руху позивачем не заперечується, підстави для спростування оскаржуваної постанови, належними та допустимими доказами відсутні .

Керуючись ст. ст. 222,251,255,258, 268, 280, 283, 285, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, ст.2, 9, 10, 72, 77, 243-246, 286 КАС України, ст..ст.8,11,31,35 ЗУ «Про Національну поліцію»,суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до тимчасово виконуючого обов'язки інспектора сектору реагування патрульної поліції Олександрівського ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області - ОСОБА_2 ,третя особа: Олександрівське ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області ,про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без задоволення.

Постанову серії ДПО 18 № 834622 від 07.10.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП та накладення на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень залишити без змін.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду або через Олександрівський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач:ОСОБА_1 , зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1, ідентифікаційний код - НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, поліцейський сектору реагування патрульної поліції Олександрівського ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області.

Повний текст рішення складено 06 листопада 2018 року.

Суддя Ю.В.Щербак