Справа № 808/1056/16
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

05 листопада 2018 року (о 17 год. 35 хв.)Справа № 808/1056/16 ПР/808/10/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В. за участю секретаря судового засідання Аксьонової С.В., розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області в особі начальника Бєлікової Ірини Володимирівни (69035, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.168, ) про визнання неправомірною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

30.03.2016 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Запорізького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області в особі начальника Бєлікової Ірини Володимирівни (далі - відповідач) про визнання неправомірною бездіяльності відповідача в частині ненарахування та невиплати позивачу грошової винагороди за сумлінну безперервну працю в органах державної влади понад 10 років в розмірі середньомісячної заробітної плати, а також зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити грошову винагороду за сумлінну безперервну працю в органах державної влади понад 10 років в розмірі середньомісячної заробітної плати.

В позові зазначено, що позивач з 03.09.2002 по 14.03.2013 працювала в Токмацькому районному суді Запорізької області, перебуваючи на різних посадах, зокрема з 13.05.2008 працювала на посаді керівника апарату суду. Наказом начальника ТУ ДСА України в Запорізькій області від 14.03.2013 позивач була звільнена із займаною посади. Позивач зазначає, що у відповідності до норм законодавства, вона має право на грошову винагороду за сумлінну безперервну працю на посадах в органах державної влади понад 10 років. Посади, які займала позивач в Токмацькому районному суді Запорізької області відносяться до статусу державного службовця. За останні п'ять років перебування позивача на таких посадах дисциплінарні стягнення до неї не застосовувались. Проте, відповідач з вересня 2012 року по день звільнення не нарахував та не виплатив позивачу грошову винагороду за сумлінну працю. Бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу грошової винагороди за сумлінну безперервну працю в органах державної влади понад 10 років в розмірі середньомісячної заробітної плати вважає неправомірною та просить суд зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу таку грошову винагороду.

Ухвалою суду від 21.06.2016, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.08.2016, адміністративний позов залишено без розгляду, на підставі ст.100 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України, в редакції чинній на постановлення оскаржуваних рішень).

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21.03.2018 задоволено касаційну скаргу ОСОБА_1; ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 21.06.2016 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.08.2016 скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. До Запорізького окружного адміністративного суду справа №808/1056/16 повернулась 26.06.2018.

Ухвалою від 02.07.2018 адміністративну справу №808/1056/16 (ПР/808/10/18) прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання по справі на 02.08.2018 (головуючий суддя Садовий І.В.)

31.07.2018 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Садового І.В. у справі №808/1056/16 та клопотання про розгляд підготовчого засідання без участі позивача та про вирішення питання призначення колегіального розгляду справи.

Ухвалою суду від 02.08.2018 (суддя Садовий І.В.) ухвалив вважати необґрунтованим заявлений ОСОБА_1 відвід судді Садовому І.В., а провадження у справі №808/1056/16 (№ПР/808/10/18) зупинено до вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

За результатами автоматизованого розподілу заяви про відвід судді Садовому І.В. вищевказана заява передана на розгляд судді Запорізького окружного адміністративного суду Лазаренку М.С.

Ухвалою суду (суддя Лазаренко М.С.) від 05.08.2018, заяву ОСОБА_1 про відвід судді Садовому І.В. у справі №808/1056/16 задоволено частково.

Матеріали адміністративної справи №808/1056/16 передано до відділу забезпечення руху адміністративних справ Запорізького окружного адміністративного суду для здійснення повторного автоматизованого розподілу судової справи та проведено повторний перерозподіл справи, за результатами якого справа № 808/1056/16 передана на розгляд судді Калашник Ю.В.

Ухвалою суду від 06.08.2018 адміністративну справу № 808/1056/16 прийнято до провадження суддею Запорізького окружного адміністративного суду Калашник Ю.В. та призначене підготовче засідання на 29.08.2018.

У підготовчому засіданні оголошувалась перерва до 04.10.2018.

Ухвалою суду від 04.10.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 30.10.2018.

Позивач у суду засідання не прибула, надіслала суду клопотання про проведення судового засідання без її участі. В клопотання зазначає, що на задоволенні позову наполягає.

Представник відповідача надав суду клопотання про розгляд справи без участі представника.

Також, представником позивача суду поданий відзив на позовну заяву (вх. №25945 від 20.08.2018), у якому зазначає, що нарахування та виплата грошової винагороди за сумлінну працю здійснюється керівником відповідного органу, підставою для винесення якого є: наявність безперервного стажу державної служби не менш ніж 10 років; зразкове виконання службових обов'язків та відсутність порушень трудової дисципліни; відповідно «добрий» та «високий» рівень виконання державним службовцем своїх обов'язків протягом п'яти років; наявність асигнувань на виплату такої винагороди. Також у відзиві вказує, що на момент виникнення спірних правовідносин керівник апарату Токмацького районного суду Запорізької області підзвітний зборам суддів цього суду. За період з 03.09.2012 по 14.03.2013 від голови Токмацького районного суду Запорізької області подання про видачу позивачу грошової винагороди до відповідача не надходили. Також відповідач у відзиві зазначає, що щорічна оцінка позивача за 2012 рік не затверджена начальником ТУ ДСА України у Запорізькій області, також рішенням Ради суддів загальних судів від 06.12.2012 №24 зобов'язано голову Токмацького районного суду Запорізької області внести до ТУ ДСА України у Запорізькій області подання про звільнення позивача із посади керівника попрату суду за неналежне організаційне забезпечення діяльності суду, суддів та судового процесу, функціонування автоматизованої системи документообігу. Також на момент проведення щорічної оцінки роботи керівника апарату Токмацького районного суду Запорізької області у 2012 році, головою Токмацького районного суду Запорізької області підписане та направлене до ТУ ДСА України у Запорізькій області подання про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Зазначає про недоліки у роботі позивача на посаді керівника апарату Токмацького районного суду Запорізької області, які виявилися у проведенні розподілу судових справ в неавтоматичному режимі, відсутності розпоряджень керівника апарату про проведення повторного автоматичного розподілу справ. Таким чином, на момент набуття позивачем стажу, який давав право на видачу грошової винагороди, перевіркою Раді суддів загальних встановлено низку недоліків в роботі позивача, оцінка яким надана у Рішенні Ради суддів загальних судів від 06.12.2012 №24. Контрольною перевіркою відповідача діяльності Токмацького районного суду Запорізької області встановлені порушення в роботі апарату суду, які мають системний характер. Акт, складений за результатами перевірки направлений на адресу Токмацького районного суду Запорізької області та став підставою для скликання зборів суддів. Рішенням зборів суддів Токмацького районного суду Запорізької області 13.03.2013 прийнято рішення про висловлення недовіри керівнику апарату ОСОБА_1 та зобов'язано голову суду внести подання про її звільнення. Таким чином відповідач вважає, що рівень виконання позивачем обов'язків керівника апарату суду не можу бути оцінений як зразковий, а навпаки, став підставою для внесення подання про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Просить відмовити у задоволенні позову.

Позивачем 28.08.2018 надано відповідь на відзив (вх. №26857), у якому вказує, що на момент виникнення у позивача права на виплату грошової винагороди трудова книжка та особова справа знаходилась у відділі кадрів ТУ ДСА України у Запорізькій області, а тому саме відповідальна особа з кадрової роботи ТУ ДСА України у Запорізькій області повинна була інформувати керівника про виникнення у позивача права на отримання грошової винагороди. Також зазначає, що не затвердження відповідачем щорічної оцінки позивача за 2012 рік свідчать про халатне ставлення відповідача до своїх повноважень, також зауваження та пропозиції керівників вищого рівня не відмінюють підсумкової оцінки голови суду. Крім того вказує, що наявність подання голови суду на притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не означає, що особа притягнута до такої відповідальності, оскільки будь-якого рішення не прийнято. Посилання відповідача на рішення Ради суддів загальних судів вважає неправомірним, оскільки право у позивача на грошову винагороду виникло у вересні 2012 року, а рішення прийняте 06.12.2012. Також вказує, що таке рішення позивачем оскаржувалось. Зазначає, що відповідачем не надано доказів порушення позивачем трудової дисципліни.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі викладеного, враховуючи неявку всіх учасників справи, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 4 с. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 КАС України, суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Суд, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Розглянувши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Позивач з 03.09.2002 працювала в Токмацького районного суду Запорізької області на посаді секретаря судового засідання. 01.07.2004 ОСОБА_1 призначена на посаду консультанта Токмацького районного суду Запорізької області.

З 13.05.2008 позивач переведена на посаду керівника апарату Токмацького районного суду Запорізької області.

На протязі 2012 року у Токмацькому районному суді Запорізької області робочою групою Ради суддів загальних судів України було проведено перевірку організаційного забезпечення та діяльності Токмацького районного суду Запорізької області. Рішенням Ради суддів загальних судів України від 06.12.2012 №24, яке було направлено ТУ ДСА України в Запорізькій області листом від 28.12.2012 №9рсзс206/12-вих, було запропоновано голові Токмацького районного суду Запорізької області внести подання до ТУ ДСА України в Запорізькій області щодо притягнення керівника апарату суду ОСОБА_1 за неналежне організаційне забезпечення діяльності суду, суддів та судового процесу, функціонування автоматизованої системи документообігу суду до дисциплінарної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, ТУ ДСА України в Запорізькій області своїм листом від 04.03.2013 №08-04/417 на адресу Токмацького районного суду Запорізької області було направлено акт, складений за результатами вибіркової контрольної перевірки стану організаційного забезпечення діяльності Токмацького районного суду Запорізької області, проведеної у лютому 2013 року з пропозицією вжити невідкладних та дієвих заходів щодо забезпечення належного стану організаційного забезпечення діяльності суду та виконання працівниками апарату суду їх посадових обов'язків та повідомити ТУ ДСА в Запорізькій області протягом березня 2013 року. Результати перевірки, викладені в акті свідчать про те, що певні порушення в організації роботи апарату Токмацького районного суду Запорізької області мають системний характер та вказують на неналежний стан організаційного забезпечення діяльності суду, суддів та судового процесу, функціонування автоматизованої системи документообігу та неналежне здійснення керівником апарату суду ОСОБА_1 її посадових обов'язків.

13.03.2013 голова Токмацького районного суду Запорізької області звернулася з поданням за №1065 на адресу начальника ТУ ДСА України в Запорізькій області про звільнення ОСОБА_1 з посади керівника апарату Токмацького районного суду Запорізької області у зв'язку з висловленням недовіри зборами суддів 13.03.2013, яке було направлено листом за №1066 разом з протоколом зборів суддів. Як вбачається з протоколу зборів суддів Токмацького районного суду Запорізької області від 13.03.2013 на засідання була запрошена керівник апарату ОСОБА_1, однак, не з'явилася та не повідомила про причину своєї неявки. Підставами для висловлення недовіри керівнику апарату ОСОБА_1 були результати вибіркової контрольної перевірки стану організаційного забезпечення діяльності Токмацького районного суду Запорізької області та перевірки стану усунення недоліків, виявлених під час попередніх перевірок (2011-2012 роки), проведеної ТУ ДСА України в Запорізькій області у лютому 2013 року. Зборами суддів було враховано наявність значної кількості порушень в організації роботи апарату Токмацького районного суду Запорізької області, які мають системний характер та потребують вжиття невідкладних та дієвих заходів щодо їх усунення з метою забезпечення належного статну організаційного забезпечення діяльності суду, суддів та судового процесу, функціонування автоматичної системи документообігу суду та не усунення вказаних недоліків керівником апарату у встановлені строки. Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 запрошувалась на збори суддів, однак, відмовилася з'явитися на засідання, про що 13.03.2013 було складено акт. ОСОБА_1 також отримала повідомлення щодо висловлення їй недовіри зборами суддів, але відмовилась від підпису, про що було 13.03.2013 складено акт. Листом від 13.03.2013 за №1079 Томакцький районний суд Запорізької області поінформував ОСОБА_1 про неможливість звільнення її за власним бажанням у зв'язку з тим, що зборами суддів їй висловлено недовіру, який вона одержала 14.03.2013.

ОСОБА_1 згідно з наказами голови Токмацького районного суду Запорізької області від 24.01.2013 №3-в та №4-в перебувала з 04.02.2013 по 13.03.2013 включно у щорічній основній та додатковій відпустках. Перебуваючи у відпустці ОСОБА_1, 12.03.2013 звернулася до начальника ТУ ДСА в Запорізькій області із заявою про звільнення із посади керівника апарату Токмацького районного суду Запорізької області 13.03.2013 за власним бажанням у зв'язку з переїздом на нове місце проживання, згідно ч.1 ст.38 КЗпП України, яка була прийнята у той же день та направлена голові Токмацького районного суду Запорізької області листом №08-05/452 для вирішення питання про внесення подання про звільнення відповідно до вимог ст.148 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», яке судом було одержано 14.03.2013.

14.03.2013 позивач звільнена з посади керівника апарату Токмацького районного суду Запорізької області згідно з наказом начальника ТУ ДСА України в Запорізькій області від 14.03.2013 №25-ос, у зв'язку з висловленням їй недовіри зборами суддів Токмацького районного суду Запорізької області. Підставою для прийняття вказаного наказу був протокол зборів суддів Токмацького районного суду Запорізької області від 13.03.2013, подання голови Токмацького районного суду Запорізької області від 13.03.2013 №1065.

Вказані вище обставини встановлені доказами, що містяться у матеріалах справи та встановлені у постанові Запорізького окружного адміністративного суду від 01.06.2013 №808/3693/13-а, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.11.2013.

Оскільки з вересня 2012 року та на момент звільнення позивач не отримала грошову винагороди за сумлінну безперервну працю в органах державної влади понад 10 років в розмірі середньомісячної заробітної плати, то звернулась до суду із цим позовом.

Суд не вбачає підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу на момент виникнення спірних правовідносин регулювались нормами Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993. Цей Закон визначав загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну службу», державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Статтею 34 вказаного Закону встановлено, що за сумлінну безперервну працю в державних органах, зразкове виконання трудових обов'язків державним службовцям видається грошова винагорода в розмірі та порядку, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 №212 затверджений Порядок видачі грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків (чинний на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок).

Відповідно до п. 1 Порядку грошова винагорода державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків (далі - грошова винагорода) видається особам, які пропрацювали безперервно на посадах державних службовців в одному або кількох органах державної влади не менше ніж 10 років.

Пунктом 2 Порядку встановлено, що грошова винагорода видається один раз на п'ять років за умови зразкового виконання посадових обов'язків та відсутності порушень трудової дисципліни з урахуванням щорічної оцінки виконання державним службовцем покладених на нього завдань та обов'язків (далі - щорічна оцінка). Винагорода видається, якщо за результатами проведення щорічної оцінки рівень виконання державним службовцем обов'язків та завдань оцінений як "добрий" і "високий". При цьому повинні враховуватися результати щорічних оцінок за п'ять років.

Облік часу безперервної роботи кожного працівника на посадах державних службовців в органах державної влади веде кадрова служба зазначених органів. Про видачу грошової винагороди у трудовій книжці працівника робиться відповідний запис. Подання на видачу працівникові грошової винагороди готує безпосередній його керівник після одержання відповідної інформації від кадрової служби.

Згідно із п.5 Порядку, грошова винагорода керівним працівникам і спеціалістам видається на підставі рішення керівника відповідного органу державної влади, а керівникам органів та їх заступникам - рішення керівника органу вищого рівня.

Відповідно до п.2.3 Інструкції зі статистики забортної плати, яка затверджена Наказом Держкомстату України від 13.01.2004 №5, інші заохочувальні та компенсаційні виплати включають винагороди та премії, які мають одноразовий характер, компенсаційні та інші грошові й матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

До них належать, зокрема, винагороди та заохочення, що здійснюються раз на рік або мають одноразовий характер, зокрема: грошова винагорода державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків (п.2.3.2 Інструкції).

Отже, грошова винагорода державним службовцям є заохочувальною виплатою.

Відповідно до ст. 148 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, організаційне забезпечення роботи суду здійснює його апарат, який очолює керівник апарату.

Керівник апарату суду несе персональну відповідальність за належне організаційне забезпечення суду, суддів та судового процесу, функціонування автоматизованої системи документообігу, інформує збори суддів про свою діяльність. Збори суддів можуть висловити недовіру керівнику апарату суду, що тягне за собою звільнення його з посади.

Керівника апарату місцевого суду, його заступника призначає на посаду та звільняє з посади начальник відповідного територіального управління Державної судової адміністрації України за поданням голови місцевого суду, а керівників апаратів апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду, Верховного Суду України, їх заступників - Голова Державної судової адміністрації України за поданням голови відповідного суду.

Частиною 5 ст. 148 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що правовий статус працівників апарату суду визначається Законом України «Про державну службу». Умови оплати праці, матеріально-побутового, медичного, санаторно-курортного і транспортного забезпечення працівників апарату суду визначаються на засадах, що встановлені для відповідної категорії працівників апаратів центральних та місцевих органів виконавчої влади.

Відповідно до ч. 3 ст. 148 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», начальник територіального управління Державної судової адміністрації України за поданням голови місцевого суду призначає на посаду керівника апарату місцевого суду, заступника керівника апарату місцевого суду та звільняє їх з посади, за поданням голови місцевого суду застосовує до них заохочення або накладає дисциплінарні стягнення відповідно до закону; присвоює керівнику апарату місцевого суду, його заступнику ранги державного службовця відповідно до законодавства про державну службу.

Відповідно до пунктів 3, 6 ч.1 ст.24 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», голова місцевого суду контролює ефективність діяльності апарату суду, вносить керівникові територіального управління Державної судової адміністрації України подання про призначення на посаду керівника апарату суду та про звільнення його з посад, а також про застосування до керівника апарату суду, заохочення або накладення дисциплінарного стягнення відповідно до законодавства; забезпечує виконання рішень зборів суддів місцевого суду.

Також, відповідно до п. 12 Положення про апарат Токмацького районного суду Запорізької області, затвердженого зборами суддів Токмацького районного суду Запорізької області 30.10.2012 встановлено, що керівник апарату суду підзвітний зборам суддів Токмацького районного суду Запорізької області.

Заохочення або накладення дисциплінарного стягнення стосовно керівника апарату Токмацького районного суду Запорізької області та його заступника застосовуються начальником територіального управління ДСА України у Запорізькій області за поданням голови Токмацького районного суду Запорізької області.

Таким чином, суд не погоджується із твердження позивача, що обов'язок контролювати наявність підстав для отримання грошової винагороди належить відповідачу.

Ураховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що начальник ТУ ДСА України у Запорізькій області застосовує до керівника апарату суду заохочення за поданням голови відповідного місцевого суду.

Таким чином, грошова винагорода державним службовцям виплачується за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків особам, які пропрацювали безперервно на посадах державних службовців в одному або кількох органах державної влади не менше ніж 10 років. При цьому, грошова винагорода керівним працівникам видається на підставі рішення керівника відповідного органу державної влади, а керівникам органів та їх заступникам - рішення керівника органу вищого рівня. У даному випадку необхідною передумовою виплати такої винагороди, окрім наявності сумлінної безперервної праці та зразкового виконання трудових обов'язків, є наявність подання голови Токмацького районного суду Запорізької області до ТУ ДСА України у Запорізькій області щодо виплати позивачу такої винагороди.

Судом встановлено та позивачем не спростовується той факт, що головою Токмацького районного суду Запорізької області такого подання не вносилось.

Суд також погоджується із позицією відповідача про відсутність підстав для виплати позивачу грошової винагороду, оскільки позивач не виконував свої обов'язки належним чином, в роботі позивача виявлені порушення, які відображені, зокрема, у Рішення Ради суддів загальних від 06.12.20125 №24, у Довідці за наслідками вивчення стану організації діяльності Токмацького районного суду Запорізької області 28-30 серпня 2012 року, у акті, складеному за результатами вибіркової контрольної перевірки стану організаційного забезпечення діяльності Токмацького районного суду Запорізької області, проведеної у лютому 2013 року.

Результатом неналежного виконання позивачем своїх обов'язків стало звернення 13.03.2013 голови Токмацького районного суду Запорізької області з поданням на адресу начальника ТУ ДСА України в Запорізькій області про звільнення ОСОБА_1 з посади керівника апарату Токмацького районного суду Запорізької області у зв'язку з висловленням недовіри зборами суддів 13.03.2013 та звільнення позивача 14.03.2013 з посади керівника апарату Токмацького районного суду Запорізької області у зв'язку з висловленням їй недовіри зборами суддів Токмацького районного суду Запорізької області.

Такі обставини є встановленими відповідно до постанови №808/3693-13-а від 01.06.2013, яка набрала законної сили.

Отже, підсумовуючи викладене, суд вважає, що позивач не має права на отримання грошової винагороди за сумлінну безперервну працю в органах державної влади понад 10 років, оскільки праця позивача на посаді керівника апарату Токмацького районного суду Запорізької області не може вважатися сумлінною, а виконання трудових обов'язків - зразковим.

Ураховуючи зазначене, підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, суд вважає позов необґрунтованим, та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 241, 243-246, 255 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області в особі начальника Бєлікової Ірини Володимирівни (69035, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.168, ) про визнання неправомірною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі протягом тридцяти днів, з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 05.11.2018.

Суддя Ю.В. Калашник