Справа № 0940/1294/18
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2018-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/374/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Кузьмича С.М. та Довгої О.І.,

з участю секретаря судового засідання - Луців І.І.,

а також сторін (їх представників):

від позивача не зявився;

від відповідача - не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.07.2018р. про відмову у вжитті заходів забезпечення позову ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Держпраці в Івано-Франківській обл. про визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафів уповноваженими посадовими особами та припису про усунення виявлених порушень (суддя суду І інстанції: ОСОБА_4; час та місце ухвалення ухвали суду І інстанції: 24.07.2018р. м.Івано-Франківськ; дата складання повного тексту ухвали суду І інстанції: 24.07.2018р.),-

В С Т А Н О В И В:

Оскаржуваною ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.07.2018р. відмовлено у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 особи-підприємця /ФОП/ ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом зупинення дії постанов відповідача ОСОБА_3 Держпраці в Івано-Франківській обл. № ІФ921/47/АВ/П/ТД-1ФС від 05.07.2018р., № ІФ921/47/АВ/П/МГ-2ФС від 05.07.2018р., № ІФ921/47/АВ/П/ІП-3ФС від 05.07.2018р. про накладення штрафів уповноваженими посадовими особами до набрання законної сили судовим рішенням в справі (а.с.22-24).

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, її оскаржила позивач ФОП ОСОБА_2, яка покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до невірного вирішення питання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою вжити заходи забезпечення позову та зупинити дію оскаржуваних постанов про накладення штрафів уповноваженими посадовими особами (а.с.35-37).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що предметом оскарження в справі є постанови про накладення штрафів уповноваженими посадовими особами, які згідно діючого законодавства є виконавчими документами. Оскільки факт оскарження в судовому порядку таких постанов не зупиняє їх дію, тому існує ймовірність скерування відповідачем таких постанов до органів державної виконавчої служби та вжиття останніми заходів для стягнення сум накладених штрафів, зокрема, накладення арешту на кошти і майно позивача. Такі дії призведуть до фактичного припинення господарської діяльності позивача, а через тривалий судовий процес виникне необхідність докладання значних зусиль для відновлення її прав.

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

У звязку з неявкою в судове засідання учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося. Також в порядку ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як слідує із матеріалів справи, 24.07.2018р. позивач ФОП ОСОБА_2 (в особі представника адвоката ОСОБА_5П.) звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила визнати протиправними дії відповідача ОСОБА_3 Держпраці в Івано-Франківській обл. щодо винесення постанов № ІФ921/47/АВ/П/ТД-1ФС від 05.07.2018р., № ІФ921/47/АВ/П/МГ-2ФС від 05.07.2018р., № ІФ921/47/АВ/П/ІП-3ФС від 05.07.2018р. про накладення штрафів уповноваженими посадовими особами, скасувати вказані постанови про накладення штрафів, визнати протиправним та скасувати припис № ІФ921/47/АВ від 12.06.2018р. про усунення виявлених порушень; стягнути з відповідача понесені судові витрати (а.с.6-17).

У цей же день 24.07.2018р. представником позивача подано до суду клопотання про забезпечення позову, в якому останній просив зупинити дію постанов відповідача ОСОБА_3 Держпраці в Івано-Франківській обл. № ІФ921/47/АВ/П/ТД-1ФС від 05.07.2018р., № ІФ921/47/АВ/П/МГ-2ФС від 05.07.2018р., № ІФ921/47/АВ/П/ІП-3ФС від 05.07.2018р. про накладення штрафів уповноваженими посадовими особами до набрання законної сили судовим рішенням в справі (а.с.18-21).

Вимоги свого клопотання обґрунтовував існуванням реальної можливості предявлення відповідачем до виконання спірних постанов про накладення штрафів і відкриття державним виконавцем виконавчого провадження з примусового виконання останніх. Наведене свідчить про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, оскільки звернення стягнення на майно і грошові кошти ФОП ОСОБА_2 в значних розмірах одночасно призведе до банкрутства цього субєкта господарювання. Оскільки правомірність спірних постанов буде встановлена лише судовим рішенням, тому в разі зясування протиправності актів відповідача і задоволення позову, позивачу доведеться докладати значних зусиль і витрат для відновлення її прав та повернення майна.

Відмовляючи у задоволенні заявленого клопотання, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Водночас, твердження позивача про можливість звернення стягнення на майно ґрунтуються на припущеннях, доказів про початок примусового виконання виконавчих документів чи звернення із заявою стягувача про їхнє примусове виконання не надано.

Враховуючи в сукупності обставини справи, колегія суддів приходить до переконливого висновку про обґрунтованість та підставність відмови суду в забезпеченні позову і дотримання судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали вимог ст.150 КАС України.

Наведений висновок обґрунтовується наступним.

Згідно з ч.2 ст.150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Із змісту вимог ч.2 ст.151 КАС України слідує, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співрозмірними заявленим позовним вимогам, повинні бути безпосередньо повязаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Також при розгляді заяви (клопотання) про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу;

- наявності звязку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення;

- імовірності виникнення утруднень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів;

- необхідності у звязку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Значення інституту забезпечення позову полягає в тому, що він захищає законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач діє недобросовісно або коли через невжиття заходів може виникнути загроза виконанню судового рішення.

Як слідує із змісту заявленого позову та клопотання про забезпечення позову, предметом розглядуваного спору є вимоги про визнання протиправними дій відповідача ОСОБА_3 Держпраці в Івано-Франківській обл., скасування постанов № ІФ921/47/АВ/П/ТД-1ФС від 05.07.2018р., № ІФ921/47/АВ/П/МГ-2ФС від 05.07.2018р., № ІФ921/47/АВ/П/ІП-3ФС від 05.07.2018р. про накладення штрафів уповноваженими посадовими особами, а також припису № ІФ921/47/АВ від 12.06.2018р. про усунення виявлених порушень.

Аналіз поданого клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову та матеріалів справи свідчить про те, що жодних доказів того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, позивачем (його представником) не представлено.

Окрім цього, заявлене клопотання фактично обгрунтовано імовірністю примусового виконання постанов про накладення штрафів, які в силу закону є виконавчими документами, незважаючи на їх оскарження в судовому порядку. Виконання спірних постанов призведе до обєктивного припинення господарської діяльності позивача.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що заявником не представлено будь-яких доказів, які б свідчили про обгрунтованість його припущень про вжиття відповідачем будь-яких дій для примусового виконання постанов про накладення штрафів; не здобуто таких й під час судового розгляду.

Водночас, у разі звернення до примусового виконання спірних постанов у позивача існує гарантована законом можливість повторного звернення до суду із відповідним клопотанням, скерування державному виконавцю клопотання про зупинення виконавчого провадження тощо.

Додатково колегія суддів звертає увагу й на те, що ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.08.2018р. позовну заяву ФОП ОСОБА_2 повернуто позивачу разом з усіма доданими до неї матеріалами (а.с.29-30); докази її оскарження в матеріалах справи є відсутніми.

Звідси, колегія суддів констатує відсутність відкритого провадження за вказаною позовною заявою, а тому вважає, що розгляд спірного клопотання, поданого одночасно із позовом, втрачає свою процесуальну мету гарантування реалізації позовних вимог у разі задоволення позову.

ОСОБА_6 апелянта в іншій частині на правомірність прийнятої ухвали не впливають та висновків суду не спростовують.

Оцінюючи в сукупності обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, колегія суддів приходить до переконання про те, що заявлене клопотання про вжиття заходів забезпечення позову є безпідставним та необґрунтованим, через що задоволенню не підлягає, з вищевикладених мотивів.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно та повно встановив обставини справи, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків ухвали суду, а тому підстав для скасування ухвали суду колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

В силу приписів ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта ФОП ОСОБА_2

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ч.3 ст.243, ст.310, ч.2 ст.313, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.07.2018р. про відмову у вжитті заходів забезпечення позову в адміністративній справі № 0940/1294/18 залишити без задоволення, а вказану ухвалу суду без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта ОСОБА_1 особу-підприємця ОСОБА_2.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_7
судді ОСОБА_8
ОСОБА_6
Дата складення повного судового рішення: 07.11.2018р.