Справа № 310/5936/17(2-а/310/172/17)
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2018-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

06 листопада 2018 року м. Дніпросправа № 310/5936/17(2-а/310/172/17)
(суддя Полянчук Б.І. м. Бердянськ)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Панченко О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпро адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 листопада 2017 року у справі №310/5936/17(2-а/310/172/17) за позовом ОСОБА_1 до Бердянського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, третя особа Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 05 вересня 2017 року звернулась до суду з позовом до Бердянського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, згідно з яким просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу пенсії по інвалідності з березня 2017 року та зобовязати відповідача поновити з березня 2017 року виплату пенсії по інвалідності та сплатити заборгованість за період з березня 2017 року по серпень 2017 року (включно) у розмірі 7559,94 грн.

Позов обґрунтовано тим, що рішенням засідання комісії з питань щодо призначення/відновлення соціальних виплат внутрішньо-переміщеним особам від 23.06.2017 року №52 позивачу поновлено виплату пенсії з 01.09.2017 року, при цьому за шість місяців з 01.03.2017 року по 01.09.2017 року виплата заборгованості по пенсії протиправно здійснюватися не буде.

Постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 листопада 2017 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що рішенням Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради скасовано довідку про взяття позивача на облік як внутрішньо переміщеної особи і зазначене рішення не скасоване, повторне призначення пенсії можливе лише через шість місяців після такого припинення і виконання всіх процедур, необхідних для їх призначення, передбачених законодавством.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції позивач оскаржила її до апеляційного суду вважаючи його незаконним та необґрунтованим. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що порушені її права на отримання соціальної допомоги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що позивач перемістилася з тимчасово окупованої території, де постійно проживала (а.с.11-13).

У зв'язку з переїздом позивач була взята на облік як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, у зв'язку із чим їй була видана довідка №1426/3225 від 14.11.2014 року (а.с. 23).

Відповідно до довідки № від 22.03.2016 року позивач була взята на облік як внутрішньо переміщена особа з фактичним місцем проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 57, 58).

Рішенням Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради №2971 від 01.03.2017 року скасовано довідку № від 22.03.2016 року про взяття позивача на облік як внутрішньо переміщеної особи, оскільки за даними отриманими з відповідного державного реєстру особа повернулася до покинутого місця постійного проживання (а.с. 22,23).

Засіданням комісії з питань щодо призначення/відновлення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 23.06.2017 року встановлено, що позивач отримав нову довідку про взяття його на облік як внутрішньо переміщеної особи і з 01.09.2017 року соціальну виплату їй поновлено (а.с.36,-37, 38, 39).

Правомірність дій відповідача щодо невиплати позивачу соціальної допомоги за період з 01.03.2017 року по 01.09.2017 року є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженого рішення, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статус внутрішньо переміщеної особи врегульований Законом України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб від 20 жовтня 2014 року № 1706-VІІ (далі - Закон № 1706-VII).

Згідно із ст. 7 Закону № 1706-VII для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Питання виплати пенсій врегульовані ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-VI (далі - Закон № 1058-VI), за якою пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до частини першої статті 49 Закон України від 09.07.2003р. №1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; (положення пункту 2 частини першої статті 49 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 07.10.2009р. №25-рп/2009) 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Тобто, підставою для припинення виплати (подальшої невиплати) пенсії може бути виключно мотивоване рішення територіальних органів Пенсійного фонду або рішення суду.

Як вбачається з витягу протоколу засіданням комісії з питань щодо призначення/відновлення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 23.06.2017 року №52 позивачу пенсія підлягає поновленню згідно з пунктом 18 Постанови КМУ №365 від 08.06.2016 року.

Відповідно до пункту 18 постанови Кабінету Міністрів України № 365, 08.06.2016 року «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» повторне призначення соціальних виплат внутрішньо переміщеній особі у разі їх припинення відповідно до підпункту 4 пункту 12 цього Порядку можливе лише через шість місяців після такого припинення і виконання всіх процедур, необхідних для їх призначення, передбачених законодавством. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи те, що підставою для припинення виплати (подальшої невиплати) пенсії може бути виключно мотивоване рішення територіальних органів Пенсійного фонду прийняте з підстав передбачених частиною першою статті 49 Закон України від 09.07.2003р. №1058-IV або рішення суду, при цьому відповідачем не надано до суду доказів наявності такого рішення, суд апеляційної інстанції зробив висновок про відсутність підстав для застосування до спірних відносин положень пункту 18 постанови Кабінету Міністрів України № 365, від 08.06.2016 року.

Крім того, постанови Кабінету Міністрів України «Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 08.06.2016 року №365 та «Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи» від 01.10.2014 року №509 є підзаконними нормативно-правовими актами і за правилами статті 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не можуть визначати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення. Відповідно скасування довідки про взяття позивача на облік внутрішньо переміщеної особи саме по собі не може бути підставою для припинення виплати пенсії.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічне застосування норм права до спірних правовідносин викладено у постанові Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №688/1196/17 (адміністративне провадження №К/9901/34997/18).

Враховуючи те, що відповідач своїм рішенням викладеним у формі протоколу засідання комісії з питань щодо призначення/відновлення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 23.06.2017 року №52 зробив помилковий висновок щодо необхідності застосування пункту 18 Постанови КМУ №365 від 08.06.2016 року при поновленні соціальних виплат позивачу, в той час як положення зазначеного пункту до спірних відносин застосовано безпідставно, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне визнати це рішення протиправним та скасувати його в цій частині. В частина призначення пенсії позивачу рішення скасуванню не підлягає.

Для відновлення порушеного права необхідно зобовязати відповідача поновити та провести виплату позивачу пенсії по інвалідності за період з 01.03.2017 року по 01.09.2017 року. Вимоги позивача щодо зобовязання відповідача сплатити заборгованість у сумі 7559,94 грн. задоволенню не підлягають, оскільки суд не наділений повноваженнями здійснювати розрахунок пенсії для визначення її суми виплати. Зазначені повноваження делеговано виключно Пенсійному органу який і повинен провести відповідний розрахунок та виплату.

На підставі зазначеного суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Керуючись: пунктом 2 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 листопада 2017 року у справі №310/5936/17(2-а/310/172/17) скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення викладене у формі протоколу засіданням комісії з питань щодо призначення/відновлення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 23.06.2017 року №52 в частині застосування до ОСОБА_1 пункту 18 Постанови КМУ №365 від 08.06.2016 року.

Зобовязати Бердянське обєднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області поновити та провести виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності за період з 01.03.2017 року по 01.09.2017 року.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках передбачених пунктом 2 частини 5 статтею 328 КАС України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 листопада 2018 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко