Справа № 135/941/18
Суддя: Корнієнко О. М.
Дата ухвалення: 2018-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 135/941/18
Провадження № 2-а/135/28/18
РІШЕННЯ

іменем України

06.11.2018 року Ладижинський міський суд Вінницької області

в складі: судді Корнієнка О.М.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до інспектора роти №2 БУПП у Вінницькій області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовною заявою до інспектора роти №2 БУПП у Вінницькій області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ГБ №399549 від 04.07.2018 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП. Зазначив, що 04.07.2018 року він зателефонував на номер 102 та повідомив, що між ним та службою таксі відбувся конфлікт та поцікавився, що йому робити. Працівника поліції невірно його зрозуміли та притягнули до адміністративної відповідальності за неправдивий виклик. Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення серії ГБ №399549 від 04.07.2018 року винесеної інспектором роти №2 БУПП у Вінницькій області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_3, його визнано винним в порушенні вимог ст..183 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу 119 грн.. Вважає, що вищезазначена постанова винесена щодо нього неправомірно, та підлягає скасуванню.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідно до письмових пояснень повідомив, що він приблизно 1,5 місяця назад в м. Вінниця хотів викликати службу євро таксі. Він поклав в програму євро таксі гроші. Гроші за таксі зняли. Він зателефонував до служби 102, щоб взнати до кого йому звертатися. Вони настояли, приїхати до них, і потім виписали постанову на штраф.

Відповідач, будучи належно та завчасно повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився.

Представником Департаменту патрульної поліції подано до суду відзив на позовну заяву, згідно якого повідомили, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню. Повідомили, що 04.07.2018 року о 16 год. 44 хв. надійшов до екіпажу патрульної служби виклик по 102, а саме, що за адресою м.Вінниця, вул.А.Янгеля, у ОСОБА_2 виник конфлікт зі службою таксі. Прибувши на виклик, який не було підтверджено, інспектор роти №2 БУПП у Вінницькій області ДПП ОСОБА_3 поспілкувавшись з ОСОБА_2 виніс постанову про притягнення його, за ст.183 КУпАП, за неправдивий виклик спеціальних служб. Даний факт підтверджується відеозаписом. Тому вважають дану постанову правомірною та такою, що не підлягає скасуванню.

Позов предявлено до посадової особи інспектора роти №2 БУПП у Вінницькій області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_3, від якого жодних процесуальних документів по справі не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідачем не надано суду матеріалів справи про адміністративне правопорушення, в звязку з чим, справу розглянуто на підставі наявних у ній матеріалів, які надані позивачем.

Позивачем надано копію оскаржуваної постанови серії ГБ №399549 від 04.07.2018 року, яка винесена інспектором роти №2 БУПП у Вінницькій області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_3, в якій зазначено, що 04.07.2018 року ОСОБА_2 здійснив виклик спецслужб по лінії 102, що не є правдою, чим скоїв адміністративне правопорушення. У постанові зазначено, що за вчинення вказаного правопорушення ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 119 грн..

Доказів, вказаних у ст. 251 КУпАП, які надані суду по даній адміністративній справі та які б вказували на вчинення ОСОБА_2 правопорушення, немає.

Згідно ст. 71 КАСУ обовязок доказування покладається на відповідача субєкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову. Відповідач заперечень проти позову не подав, доказів, які б спростували вищезазначені доводи позивача, чи вказували б на правомірність рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності не навів, тому суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Крім того, суд враховує й те, що жодних доказів на підтвердження правомірності прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП відповідачем не надано, хоча судом витребовувались всі матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до оглянутого в судовому засіданні відеозапису з місця події видно, що при складанні постанови по справі ОСОБА_2 заперечував проти вчинення ним правопорушення. Наводив свої аргументи щодо заперечень.

Відтак, вказаним відеозаписом, який повністю узгоджується із письмовими поясненнями позивача, підтверджено те, що на місці зупинки він не погоджувався із правопорушенням, в якому його обвинувачували.

За таких обставин суд вважає, такими, що знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, твердження позивача, про те, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не було враховано та не вирішено його заперечення проти скоєння ним правопорушення, а саме того, що він не вчиняв адміністративне правпоорушення.

На підставі ч. 1 ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 183 Кодексу.

Частиною 2 названої статті Кодексу визначено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частинами 4 та 5 названої статті Кодексу встановлено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Із врахуванням встановлених обставин та наведених вище положень чинного законодавства суд дійшов висновку, що працівникам органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, надано право на місці вчинення адміністративного правопорушення від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення за адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ст. 183 КУпАП, без складання відповідного протоколу у визначених законом випадках.

Разом з тим, суд враховує практику Верховного Суду, зокрема, правові позиції, викладені в постанові від 30.05.2018 року по справі №337/3389/16-а(2-а/337/154/2016).

Так, згідно ст.ст. 7, 254, 258 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 цього Кодексу.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 283 передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Верховним судом зазначено, що у справах за позовом фізичної особи щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності на суб'єкта владних повноважень в силу приписів статті 77 КАС України покладається обов'язок доказування правомірності своїх дій у разі, якщо останній заперечує проти позову. Докази, надані відповідачем по справі, мають бути належним чином досліджені судами першої та апеляційної інстанцій із наданням їм відповідної правової оцінки на предмет їх належності і допустимості, повноти та достатності для визнання правомірності дій та рішень суб'єкта владних повноважень.

Судом витребовувались докази по справі у відповідача. Однак, встановлено, що на підтвердження факту правопорушення, який викладено у оскаржуваній постанові, відповідачем не було надано жодних доказів. Оскільки не спростовано доводи позивача, які узгоджуються із оглянутим відеозаписом з місця події, про те, що він не вчиняв правопорушення.

Аналізуючи вищенаведене, слід зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб'єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов'язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб'єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб'єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб'єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об'єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб'єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює,а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об'єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до статті 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 КУпАП.

Тобто, орган поліції у випадку незгоди особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має обов'язок скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач не погоджувався із вчиненням правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що вказане свідчить про наявність у відповідача обов'язку скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до статті 256 КУпАП, в разі оспорювання особою допущеного порушення.

Однак, такий протокол відповідачем складено не було.

Зазначена обставина свідчить про порушення відповідачем приписів вказаної вище Інструкції та ч. 5 ст. 258 КУпАП.

Крім того, відповідно до наданого представником органу поліції відомостей про реєстрацію повідомлення, що надійшло зі служби 102, зазначено, що 04.07.2018 року о 16.47 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 04.07.2018 року о 16.44 за аресою м. Вінниця, вул. ак. Янгеля заявник повідомив що у нього виник конфлікт зі службою таксі. Заявник ОСОБА_2

Із оглянутого відеозапису з місця події, зробленого з нагрудної камери працівника поліції, видно, що на місці події дійсно мав місце конфлікт між ОСОБА_2 та певною особою, як видно із змісту запису таксистом, який різко висловлювався в бік ОСОБА_2, повернув йому кошти.

За таких обставин, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не складався, а доказів вчинення правопорушення немає, суд приходить до висновку, що було порушено передбачену законом процедуру та порядок винесення оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення. А тому така постанова не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству та підлягає скасуванню.

Відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, суд має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 9, 22 КУпАП Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 6, 77, 79, 241 246, 268, 269, 271, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ГБ №399549 від 04.07.2018 року, згідно якої ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП у виді штрафу в розмірі 119 грн., та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції.

Суддя: