Справа № 822/2192/18
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2018-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/2192/18

Головуючий у 1-й інстанції: Лабань Г.В.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

07 листопада 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Кам'янець-Подільського управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в липні 2018 року позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до Кам'янець-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області, в якому просила:

- визнати протиправною відмову Кам'янець-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області, викладену в листі від 21 грудня 2017 року №115/С-16, щодо призначення ОСОБА_3 грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України Хмельницької області зарахувати ОСОБА_3 до спеціального стажу роботу на посаді завідуючого методичним кабінетом у Кам'янець - Подільському ліцеї з посиленою військовою фізичною підготовкою у період з 02 жовтня 2002 року по 31 серпня 2010 року та на посаді заступника начальника з науково-методичної роботи Кам'янець - Подільського ліцею з посиленою військовою фізичною підготовкою у період з 01 вересня 2010 року по 17 вересня 2017 року.

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України Хмельницької області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 грошову допомогу, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 серпня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач з 17 вересня 2017 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09 липня 2003 року, до цього часу за призначенням іншого виду пенсії не зверталась, що відповідачем не заперечується.

12 грудня 2017 року позивач звернулась до Кам'янець-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області із заявою про нарахування та виплату їй грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV.

Листом №115/С-16 від 21 грудня 2017 року Кам'янець-Подільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області відмовило їй у нарахуванні та виплаті вказаної одноразової грошової допомоги.

У вказаному листі зазначається про те, що згідно документів пенсійної справи позивача, її страховий стаж складає 38 років 0 місяців 13 днів, в тому числі: 4 роки 9 місяців 23 дні - навчання, 2 місяці 21 день - догляд за дитиною до 3-х років, 15 років 9 місяців 8 днів - робота на загальних підставах. Спеціальний стаж позивача у закладах освіти становить 16 років 2 місяці 21 день.

Періоди роботи позивача на посаді завідуючої методичним кабінетом у Кам'янець - Подільському ліцеї з посиленою військово - фізичною підготовкою та на посаді заступника начальника з науково-методичної роботи Кам'янець-Подільського ліцею з посиленою військовою фізичною підготовкою не зараховуються до спеціального стажу при визначенні права на пенсію за вислугу років, оскільки зазначені посади не передбачені Переліком № 909.

Враховуючи зазначене підстави для призначення позивачу одноразової грошової допомоги - відсутні.

Не погодившись з даними обставинами позивач звернулась до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи адміністративний позов виходив з того, що позивач оформила пенсію за віком перебуваючи на посаді заступника начальника з науково-методичної роботи Кам'янець - Подільського ліцею з посиленою військовою фізичною підготовкою, на дату оформлення пенсії за віком мала стаж роботи для призначення пенсії за віком більше 30 років на посадах, що дають право на пенсію за вислугою років згідно з підпунктами "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", до оформлення пенсії за віком не оформляла та не отримувала будь-якої іншої пенсії.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Положеннями пункту "е" частини 1 статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909 затверджено перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Так, розділом І вказаного переліку (Освіта) до закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років віднесено, зокрема, у загальноосвітніх навчальницьких закладах, військових загальноосвітніх навчальних закладах, музичних і художніх школах: учителів, логопедів, вчителів-логопедів, вчителів-дефектологів, викладачів, сурдопедагогів, тифлопедагогів, вихователів, завідуючих та інструкторів слухових кабінетів, директорів, завідуючих, їх заступників з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючих навчальною і навчально-виховною частиною, завідуючих філіями, їх заступників з навчально-виховної (навчальної, виховної) роботи, соціальних педагогів (організаторів позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичних психологів, педагогів-організаторів, майстрів виробничого навчання, керівників гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

З аналізу наведених положень вбачається, що робота позивача на посадах завідувача методичним кабінетом та заступника начальника з науково-методичної роботи не передбачена переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, а тому і підстав для призначення та виплати їй грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій - немає.

Таким чином, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості задоволення позовних вимог.

Щодо строку звернення до суду колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Колегією суддів встановлено, що позивач звернувся до суду з даним позовом 03 липня 2018 року та просив суд відновити його права.

Законодавством не визначено строк протягом якого особа повинна реалізувати своє право на отримання грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV.

Таким чином, вказані правовідносини є триваючими.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального права, а також враховано не всі встановлені у справі обставини, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 серпня 2018 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5