Справа № 826/3552/18
Суддя: Шелест Світлана Богданівна
Дата ухвалення: 2018-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/3552/18 Суддя (судді) першої інстанції: Вєкуа Н.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючої судді: Шелест С.Б.

Суддів: Кузьмишиної О.М., Мєзєнцева Є.І.

Секретар судового засідання: Коломійцева А.О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.05.18р. у справі №826/3552/18 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії

у с т а н о в и в:

рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.05.18р. адміністративний позов задоволено: визнано протиправною бездіяльність Нацкомфінпослуг щодо надання інформації, що міститься в щоквартальних звітних даних страховиків; зобов'язано Відповідача надати повну та достовірну інформацію на запит ОСОБА_2 від 29.11.17р.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати рішення з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції безпідставно не враховано, що запитувана Позивачем інформація відноситься до інформації з обмеженим доступом.

Від Позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Справа розглянута у порядку письмового провадження згідно пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу Відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать обставини справи та вірно установлено судом першої інстанції, Позивач звернувся до Відповідача із запитом на отримання інформації від 29.11.17р., у якому просив розпорядника інформації надати йому дані з щоквартальної фінансової звітності страхових компаній, згідно переліку, а саме: форму №1 - Баланс (Звіт про фінансовий стан); Розділ 1 (Звіт про доходи і витрати страховика); Розділ 3 (Показники діяльності з видів добровільного страхування, інших, ніж страхування життя); Розділ 4 (Показники діяльності з видів обов'язкового страхування).

За результатами розгляду вказаного запиту, Відповідач листом від 06.12.17р. №9787/13-12 надав Позивачу форму №1 - Баланс (Звіт про фінансовий стан), в іншій частині запитуваної інформації відмовлено з посиланням на те, що така належить до категорії інформації з обмеженим доступом.

07 грудня 2017 року Позивач повторно звернувся до Нацкомфінпослуг із запитом на отримання інформації (вх. №І-5854 від 12.12.17р.), у якому просив надати йому роз'яснення на підставі яких нормативно-правових актів раніше запитувана інформація була віднесена до категорії інформації з обмеженим доступом.

Нацкомфінпослуг листом від 12.01.18р. №416/11-12 надана відповідь, у якій розпорядник інформації вказав на те, що запитувана інформація віднесена до категорії інформації з обмеженим доступом на підставі Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про доступ до публічної інформації» та Переліку відомостей, що становлять службову інформацію в Нацкомфінпослуг, затвердженого наказом Нацкомфінпослуг від 15.03.16р. №62. Також у листі зазначено про те, що в Нацкомфінпослуг діє комісія з питань роботи із службовою інформацією та Позивача буде додатково повідомлено щодо запитуваної інформації. Цим же листом також повідомлено про те, що до повноважень Відповідача не віднесено надання роз'яснень з порушених у запиті питань.

Не погоджуючись із бездіяльністю Відповідача щодо надання запитуваної інформації, Позивач звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалюючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що Нацкомфінпослуг не доведено, що запитувана інформація віднесена до категорії інформації з обмеженим доступом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Законом України від 13.01.11р. №2939-VI «Про доступ до публічної інформації» (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; надалі Закон №2939-VI; надалі Закон №2939-VI) визначено порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Статтею 1 Закону №2939-VI передбачено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

За змістом статті 19 Закону № 2939-VI, запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

За змістом пункту 2 частини першої статті 22 Закону №2939-VII розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту, якщо інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону.

У свою чергу, частиною першою статті 6 Закону №2939-VII визначено, що інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.

У частині другій цієї статті встановлено, що обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Апеляційний суд зазначає, що таке обмеження можливе при дотриманні всіх указаних вимог. Відповідність одному із зазначених критеріїв не відносить інформацію до інформації з обмеженим доступом. Відсутність висновку розпорядника інформації щодо наявності хоча б однієї зі згаданих у частині другій статті 6 Закону № 2939-VII трьох вимог означає, що законних підстав для обмеження доступу до інформації немає, а відмова в доступі до публічної інформації є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 22 Закону №2939-VI відмова в задоволенні запиту на інформацію повинна бути мотивованою, тобто у відмові розпорядник інформації зобов'язаний обґрунтувати наявність підстав обмеження у доступі, наведених у пунктах 1- 3 частини другої статті 6 цього Закону.

При цьому, за приписами частини сьомої статті 6 Закону №2939-VI обмеженню в доступі підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Так, Відповідачем зазначається про те, що звітні дані страховиків надаються страховиками виключно для здійснення наглядових функцій Нацкомфінпослуг з метою попередження негативних явища ринку страхування, і доступ до такої інформації обмежено для запобігання можливим злочинам та для захисту репутації або прав відповідних осіб, а також для запобігання розголошення інформації отриманої конфіденційно. Проте Відповідачем не вказано, яким саме злочинам може сприяти надана інформація, чи яким чином нашкодити репутації страхових компаній, та які їх права порушити. Відповідач не наводить доказів своїх тверджень та не вказує в чому конкретно полягає шкода інтересів страховиків, у зв'язку з розголошенням запитуваної інформації.

Апелянт також вказує на те, що запитувана інформація віднесена до Переліку відомостей, що становлять службову інформацію в Нацкомфінпослуг, затвердженого наказом Нацкомфінпослуг від 15.03.16р. №62, проте такий Відповідачем суду не надавався.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав вважати, що запитувана інформація відноситься до категорії інформації з обмеженим доступом.

Вищевикладеним спростовуються доводи апеляційної скарги Відповідача.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно установлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, Шостий апеляційний адміністративний суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.05.18р. у справі №826/3552/18 - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.05.18р. у справі №826/3552/18- без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст.328 КАС України.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді : Кузьмишина О.М.

Мєзєнцев Є.І.