Справа № 826/13030/18
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2018-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Ісаєнко Ю.А., Лічевецького І.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу судді Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Ірпінської міської ради Київської області про визнання протиправною бездіяльності, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києві з адміністративним позовом до Ірпінської міської ради Київської області, в якому просить визнати протиправною бездіяльність, скасувати рішення та зобов'язати вчинити дії.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 серпня 2018 року позовну заяву було повернуто Позивачу, оскільки її підписано особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

В апеляційній скарзі Позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Відповідачем відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5-7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Повертаючи позовну заяву суддя суду першої інстанції виходив того, що згідно з вимогами пункту 3 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява підлягає поверненню, оскільки підписана особою, яка не має права її підписувати.

Колегією суддів встановлено, що суддя суду першої інстанції при ознайомленні із позовною заявою та доданими до неї матеріалами прийшов до наступних висновків.

Частиною 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі - КАС України) встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи, має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи.

Згідно з ч. 2 ст. 59 КАС України довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

Частиною 6 статті 59 КАС України передбачено, що оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Таким чином, сторона у справі має право на звернення до суду із позовною заявою через представника лише на підставі документу, що посвідчує його повноваження у визначеному законом порядку.

Відповідно до частини 1 статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

За приписами частини 4 статті 59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Із поданої позовної заяви вбачається, що вона підписана представником позивача - ОСОБА_3, від імені якого видано ордер Серії КС № 377551 від 13.08.2018 року про надання правової допомоги ОСОБА_2, копія якого додана до позовної заяви.

Згідно з частиною 2 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об'єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Відповідно до пункту 4 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36, зі змінами, внесеними рішенням Ради адвокатів України від 27 травня 2017 року № 151 (далі - Положення), ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об'єднанням та повинен містити обов'язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Зокрема, підпунктом 15.3 пункту 15 Положення встановлено, що ордер повинен містити посилання на договір про надання правової допомоги/ доручення органу/установи, уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа.

Так, у зазначеній копії ордеру вказано, що підставою його видачі є договір про надання правової допомоги від 05.06.2018 року №17/18.

Проте, до позовної заяви вказаного договору (його завіреної копії) або витягу з нього, засвідченого підписами сторін також не додано.

Вказана позиція узгоджується з практикою Верховного Суду, зокрема, в постановах від 13 березня 2018 року у справі №914/2772/16 та від 21 березня 2018 року у справі №914/2771/16, в яких вказано, що реалізація права на звернення до суду є процесуальною дією, яка має здійснюватися або самою особою у порядку самопредставництва або її процесуальним представником.

Таким чином, вищевказана обставина є підставою для повернення позовної заяви.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками судді суду першої інстанції, крім того зазначає таке.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Так, відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ч. 3 ст. 43 КАС України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з частиною 1 статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до висновку Конституційного Суду України (рішення від 8 квітня 1999 року № 3-рп/99) за правовою природою представництво в суді є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов'язки.

За приписами ч. 1 ст. 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 5 липня 2012 року № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) адвокатом може бути фізична особа, яка отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Згідно з ч. 1 ст. 26 вказаного Закону підставою для здійснення адвокатської діяльності є, зокрема, ордер або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об'єднанням та повинен містити підпис адвоката (ч. 2 ст. 26 Закону № 5076-VI).

Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Адвокат зобов'язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Відповідно до пункту 4 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36, зі змінами, внесеними рішенням Ради адвокатів України від 27 травня 2017 року № 151 (далі за текстом - Положення), ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об'єднанням та повинен містити обов'язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Згідно з підпунктом 15.5 пункту 15 Положення ордер містить номер посвідчення адвоката, ким і коли воно видане.

Положеннями статті 17 Закону № 5076-VI визначено, що інформація про адвокатів, які набули права на заняття адвокатською діяльністю в Україні вноситься до Єдиного реєстру адвокатів України.

В той же час, доказом того, що адвокат має право на заняття адвокатською діяльністю, є свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю та/або Витяг із Єдиного реєстру адвокатів.

Таким чином, повноваження представника, яким є адвокат, повинні бути підтверджені оригіналом ордеру виданого на ведення справи в адміністративному суді.

Щодо можливості підпису позовної заяви представником на підставі копії ордеру положення КАС України не містять.

Колегією суддів встановлено, що представником позивача ОСОБА_3 на підтвердження своїх повноважень додано до адміністративного позову копію ордеру серії КС № 377551 від 13 серпня 2018 року, що підтверджується переліком додатків (№ 11) до адміністративного позову (а.с. 13).

Проте, до позовної заяви договору про надання правової допомоги (його завіреної копії) або витягу з нього засвідченого підписами сторін не додано.

В матеріалах справи відсутній будь-який документ в копії або в оригіналі, який би підтверджував рішення ОСОБА_2 реалізувати своє право на звернення до суду не самостійно, а через представника.

Ураховуючи, що до позовної заяви не додано документів, які б підтверджували волевиявлення ОСОБА_2 на надання повноважень адвокату ОСОБА_3 щодо представництва довірителя у суді першої інстанції та права підпису процесуальних документів, які подаються до суду, колегія суддів дійшла висновку, що суддя суду першої інстанції правомірно повернув позовну заяву як таку, що підписана особою, яка не має права її підписувати.

Щодо посилання представника Позивача на те, що Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено право адвоката засвідчувати копії документів, колегія суддів зазначає таке.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, посвідчувати копії документів у справах, які він веде, крім випадків, якщо законом установлено інший обов'язковий спосіб посвідчення копій документів.

За приписами ч. 6 ст. 59 КАС України оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Колегія суддів звертає увагу на те, що до позовної заяви договір або витяг з нього в якому уповноважувало б адвоката ОСОБА_3 засвідчувати копії документів, також не додано.

Крім того, колегія суддів вважає, що адвокат має право представляти інтереси довірителя на підставі оригіналу ордера та договору про надання правової допомоги.

Враховуючи викладене, посилання представника Позивача на те, що адміністративний позов підписаний особою, яка має права її підписувати, не відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, дослідивши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків судді суду першої інстанції щодо необхідності повернення позовної заяви.

При цьому, колегія суддів зазначає, що реалізація Позивачем його процесуальних прав залежить від його власного волевиявлення і застосування судом процесуальних наслідків у вигляді повернення позовної заяви є заходом реагування на зловживання ним своїми процесуальними правами.

Крім того, у ч.ч. 1, 4 ст. 45 КАС України чітко визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Водночас, у рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року по справі «Смірнова проти України» визначено, що нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Відповідно до статті 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суддею суду першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм процесуального права, у відповідності до вимог статті 242 КАС України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи Позивача, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала судді суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 43, 45, 55, 57, 59, 160, 169, 171, 241, 242, 243, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу судді Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 серпня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Ю.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький