Справа № 607/10970/18
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2018-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/1981/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Довгополова О.М., Коваля Р.Й.,

за участі секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Тернопільської митниці ДФС на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.09.2018 року (головуючий суддя Сливка Л.М.) ухвалене у відкритому судовому засіданні в м. Тернопіль у справі №607/10970/18 за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправної та скасування постанови Тернопільської митниці Державної фіскальної служби України в справі про порушення митних правил № 0068/40300/18 від 23 травня 2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 13.06.2018 року звернувся в суд з позовом до Тернопільської митниці Державної фіскальної служби України в якому просить скасувати постанову відповідача в справі про порушення митних правил від 23 травня 2018 року, адміністративне провадження стосовно позивача закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого статтею 485 МК України.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.09.2018 року позов задоволено частково.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції Тернопільська митниця ДФС подала апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Від позивача відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Сторони в судове засідання не з'явилися, належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку, визначеному статтею 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Згідно з частини 3 статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В порядку статті 230 КАС України секретарем судового засідання забезпечено ведення протоколу судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості та посилався на відсутність в діях позивача ознак порушення митних правил.

Відповідно до приписів частини 3 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що 23 травня 2018 року в.о. заступника начальника Тернопільської митниці ДФС Петруком Володимиром Івановичем було винесене постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтею 485 Митного кодексу України в справі про порушення митних правил № 0068/40300/18 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 27232,98 грн.

20 вересня 2014 року ТОВ «Сокіл-Захід», в особі директора ОСОБА_3., та компанія «M.VOS VOF» уклали договір № 01/01/2014 NL, предметом якого є купівля-продаж нових та вживаних транспортних засобів, далі Товар (пункт 1.1. договору). Сторони домовились, що Товар буде поставлятись на умовах DDU-Тернопіль, відповідно до Інкотермс 2010 (пункт 3.1. договору). Датою відвантаження товару є дата рахунку (invoice). Продавець зобов'язується забезпечити наявність всіх документів, необхідних для безперешкодного переміщення товару до кордону України (пункти 3.2., 3.3. договору). Вартість товару визначається в рахунках (пункт 4.2. договору).

10 жовтня 2014 року ТОВ «Віта-Едванс», як виконавець, що здійснює декларування на підставі ліцензії на право здійснення посередницької діяльності митного брокера, та ТОВ «Сокіл-Захід», в особі керівника ОСОБА_3., як замовник, уклали договір № 10/10/2014-2 про надання послуг по декларуванню та митному оформленню товарів. Згідно даного договору замовник доручає, а виконавець зобов'язується надавати послуги по декларуванню товарів, майна, транспортних засобів замовника, що переміщуються через митний кордон України, та їх оформленню у Тернопільській митниці. Дії, пов'язані з декларуванням і митним оформленням товарів замовника, здійснювати самостійно від свого імені за рахунок і за дорученням замовника в порядку, передбаченому цим договором та чинним законодавством України (пункт 1.1 договору).

09 лютого 2015 року ТОВ «Віта-Едванс», як представник декларанта ТОВ «Сокіл-Захід», подало в Тернопільську митницю ДФС попередню декларацію ЕЕ № 403000010/2015/100027 про намір ввезти на митну територію України товар ««Volkswagen Passat 1.6 TDI, 2010 року випуску, перевізником зазначено ОСОБА_4.

09 лютого 2015 року через пункт пропуску «Мостиська» Львівської митниці ДФС ввезено на митну територію України в митному режимі імпорт вищевказаний товар. Водієм в пункті пропуску подано інвойс № 0011 від 04 лютого 2015 року, а також свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Завершуючи митне оформлення, 12 лютого 2015 року ТОВ «Віта-Едванс» (ОСОБА_5.), як представник декларанта ТОВ «Сокіл-Захід», подало в Тернопільську митницю ДФС митну декларацію № 403000010/2015/000047, згідно якої заявлено до митного оформлення в митному режимі імпорт товар «Volkswagen Passat 1.6 TDI, 2010 року випуску, фактурною вартістю 3500 Євро. У графі 46 цієї декларації заявлено митну вартість товару 163276,52 грн.

Заявлена митна вартість (163276,52 грн.) визначена на підставі висновку експертного автотоварознавчого дослідження, про що свідчить: код МВВ - 6, зазначений у графі 43 декларації.

Фактурна вартість випливає із рахунку-інвойсу (invoys) № 0011, виданого 04 лютого 2015 року компанією VOS (Broekheuvelsestraat 2, 5524 JCHedel), на якому міститься штампи Львівської митниці ДФС - «під митним контролем» (09, 12 лютого 2015).

24 листопада 2017 року Тернопільською митницею ДФС отримано лист Головного прокурора у м. Нюрнберг-Фюрт, Німеччина № 404AR277336/16 від 27 квітня 2017 року з доданими до нього документами, а саме: рахунок договір купівлі-продажу німецької компанії рахунка - договору купівлі-продажу німецької компанії VK BALAI KNAN GMBH (inh: Zamarei Khan, Homer Landstr, 386, Hamburg) № 020/2015 від 17 квітня 2015 року.

З цих документів вбачається, що компанія AL WA GmbH продала автомобіль «Volkswagen Passat 1.6 TDI, 2010 року випуску у голландську компанію ALL-Cars у місті Бунінік, яка продала його з рахунком-фактурою від 03 лютого 2015 року за 6700 Євро ОСОБА_6 в Тернопіль/ Україна.

Посилання представника позивача на те, що зазначений лист надійшов до відповідача 08 червня 2017 року суд до уваги не бере, оскільки таким твердженням не надано жодного доказу.

13 березня 2018 року відносно ОСОБА_1 у його відсутності складено протокол про порушення митних правил за статтею 485 МК України.

Частиною 1 статті 458 Митного кодексу України (далі - МК України) визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно статті 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Склад правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). Об'єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено статтею 485 МК України, полягає у поданні неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.

Отже, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння (передбаченого статтею 485 МК) обов'язково повинен поєднуватися з умислом суб'єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).

Згідно із частиною першою статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації чи документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

Відповідно до частини першої статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною другою статті 264 МК України встановлено, що митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом із митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, установлених цим Кодексом, декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їхні копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

Перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 МК України.

Колегія суддів вважає, що матеріали справи про порушення митних правил не містять доказів умислу позивача на вчинення дій передбачених диспозицією статті 485 МК України.

Так, договір із нідерландською компанією M.VOS VOF від 20 вересня 2014 року укладався не позивачем, а іншим керівником ТОВ «Сокіл-Захід» - ОСОБА_3

Попередня декларація та сама декларація подавались працівником ТОВ «Віта-Едванс» ОСОБА_5

Договір із ТОВ «Віта-Едванс» від 10 жовтня 2014 року укладався не позивачем, а іншим керівником ТОВ «Сокіл-Захід» - ОСОБА_3

Колегія суддів погоджується, що проведення експертного автотоварознавчого дослідження з метою визначення дійсної ринкової вартості транспортного засобу, з якої й сплачені митні платежі, вказує на відсутність волі позивача на ухилення від сплати митних платежів у повному розмірі.

Інвойс нідерландської компанії, договір із нідерландською компанією M.VOS VOF від 04 лютого 2015 року та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу подавались на пункті пропуску працівникам митниці також не позивачем, а водієм. Пояснень від водія щодо того, хто надав йому вказані документи, працівниками митниці не відібрано.

Відповідно до вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Скаржником не доведено правомірності винесення оскаржуваної постанови, матеріали справи про порушення митних правил не містять доказів умислу позивача на вчинення дій передбачених диспозицією статті 485 МК України. За даних обставин в діях позивача відсутня суб'єктивна сторона проступку, передбаченого статтею 485 МК України, тобто прямий умисел, а тому відсутній і ознаки цього правопорушення.

Вказане підтверджується правовою позицією Верховного Суду викладеної в постанові від 15.05.2018 року у справі №607/2400/17 (провадження №К/9901/16435/18) щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтею 485 Митного кодексу України.

Також скаржник посилається на те, що позивач заявив неправдиві відомості про відправника та одержувача, а також неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості ціни товару, однак судом такого не встановлено, оскільки вчинені іншою особою, а за відсутності обґрунтованих доказів, які свідчили саме про умисел декларанта на заниження митних платежів, шляхом повідомлення недостовірної інформації для визначення митної вартості товару з метою зменшення розміру митних платежів та надання з цією метою органу доходів і зборів документи, інвойс № 0011 від 04.02.2015 року, не є достатньою підставою для кваліфікації дій позивача як порушення митних правил, відповідно до статті 485 МК України.

Колегія суддів дійшла висновку, що постанова в справі про порушення митних правил №0064/40300/18 від 21 березня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є протиправною, а тому адміністративний позов підлягає до задоволення частково, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 268, 271, 272, 286, 293, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Тернопільської митниці ДФС - залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.09.2018 року у справі №607/10970/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді О.М. Довгополов

Р.Й. Коваль