Справа № 759/14336/18
Суддя: Петренко Н. О.
Дата ухвалення: 2018-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/14336/18

пр. № 2-а/759/414/18

02 листопада 2018 року Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Петренко Н. О. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами справи без повідомлення (виклику сторін) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України (надалі - відповідач) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил та закриття провадження по справі у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

11.09.2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил №2238/20900/18 від 28.08.2018 року та закриття провадження у справі за відсутності в діях позивача складу відповідного адміністративного правопорушення.

Вказаною постановою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбаченого частиною третьою ст. 470 Митного кодексу України, а саме - за перевищення встановленого статтею 95 Митного кодексу України строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів. За вказане правопорушення даною постановою накладено на позивача штраф в розмірі 8500 гривень.

Адміністративний позов мотивовано тим, що спірна постанова №2238/20900/18 від 28.08.2018 року є, на думку позивача, необґрунтованою і необ'єктивною, оскільки, притягуючи до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за частиною 3 статі 470 Митного Кодексу України та, постановляючи відповідну постанову, відповідач не врахував добросовісну поведінку позивача, яка полягає у вчиненні передбачених законом дій, які виключають адміністративну відповідальність за порушення митних правил. Позивач просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення та закрити провадження у справі за відсутності в діях позивача складу відповідного адміністративного правопорушення.

Разом з адміністративним позовом позивач подав клопотання про поновлення строку оскарження постанови.

Клопотання про поновлення строку оскарження мотивоване тим, що спірну постанову №2238/20900/18 від 28.08.2018 року позивачем отримано поштовим відправленням 07.09.2018 року, тобто через 10 днів після її винесення, а адміністративний позов подано 11.09.2018 року, тобто через 4 дні після отримання постанови.

Відповідач проти позову заперечував. 09.10.2018 відповідач подав відзив на позовну заяву.

У відзиві на позовну заяву відповідачем зазначено, що позивачем не надано документів, які підтверджують те, що він був позбавлений можливості виконання свого обов'язку з доставки транспортного засобу (автомобіль марки "TOYOTA", модель "COROLLA", VIN №JTDKC20E100018000 д.н.з. НОМЕР_2) до митного органу призначення у встановлений законодавством строк. Зокрема, позивач документально не підтвердив, що автомобіль знаходився на штраф-майданчику, був вилучений, як речовий доказ тощо. Проте, згідно поданих позивачем документів, автомобіль знаходився на станції технічного обслуговування, а тому міг бути вивезений вчасно за межі митної території.

Із зазначених підстав відповідач просив у позові відмовити.

13.09.2018 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та поновлено позивачу строк на оскарження спірної постанови. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

26.10.2018 року відповідачем подано клопотання про закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору, оскільки постановою Державної фіскальної служби України від

26.09.2018 року спірну постанову Львівської митниці ДФС від 28.08.2018 у справі про порушення митних правил №2238/20900/18 скасовано, а справу передано на новий розгляд.

Постанову Державної фіскальної служби України від 26.09.2018 мотивовано тим, що відповідачем під час розгляду справи та винесення спірної постанови не доведено вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною третьою ст. 470 Митного кодексу України, як у формі умислу, так і формі необережності, оскільки встановлено, що автомобіль марки "TOYOTA", модель "COROLLA", д.н.з. НОМЕР_2 фактично вивезено позивачем 08.04.2018 року через митний пост "Краковець" Львівської митниці ДФС, тобто відразу після закінчення його ремонту.

Крім того, як вбачається із постанови від 26.09.2018 року, Державною фіскальною службою встановлено, що після скасування ДФС постанови Львівської митниці ДФС від 22.05.2018 у справі про порушення митних правил №2238/20900/18 відповідачем не здійснено жодних процесуальних дій, не перевірено факт видачі документів, наданих позивачем під час вивозу автомобіля "TOYOTA COROLLA", д.н.з. НОМЕР_2. Таким чином ДФС України, з огляду на пункт 2 частину першу ст. 531 Митного кодексу України, дійшла висновку про необ'єктивність та неповноту розгляду справи, що є, в свою чергу, підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Згідно з частиною першою ст. 460 Митного кодексу України, вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою ст. 469, ст. 470, частиною третьою ст. 478, ст. 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої ним Кодексом.

Відповідно до частини першої ст. 522 Митного кодексу України справи про порушення митних правил, що передбачені ст. 470 Митного кодексу України, розглядаються органами доходів і зборів.

Відповідно до положень статті 530 Митного кодексу України законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, а постанови центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - судом у зв'язку з поданням адміністративного позову або в порядку контролю (частина перша ст. 530 Кодексу).

За результатами перевірки центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, що проводив перевірку, приймає одне з таких рішень: 1) про залишення постанови без змін, а скарги - без задоволення; 2) про скасування постанови і надіслання справи на новий розгляд; 3) про скасування постанови та закриття справи; 4) про зміну виду адміністративного стягнення в межах відповідальності, передбаченої за відповідне порушення митних правил, з тим, однак, щоб це стягнення не було посилено (частина друга ст. 530 Кодексу).

Центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, рішення, зазначені у частині другій цієї статті, приймаються шляхом винесення постанов (частина треття ст. 530 Кодексу).

Копія рішення по скарзі на постанову у справі про порушення митних правил протягом трьох днів з дня його винесення надсилається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, особі, стосовно якої винесено постанову, поштовим відправленням з повідомленням про вручення (частина четверта ст. 530 Кодексу).

Перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України (частина шоста ст. 530 Кодексу).

Частиною першою статті 531 Митного кодексу України передбачені підстави для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил, до яких відноситься, зокрема, необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду (пункт 2 частини першої ст. 531 Кодексу).

Суд встановив, що спірну постанову Львівської митниці ДФС від 28.08.2018 у справі про порушення митних правил №2238/20900/18 скасовано з передачею справи на новий розгляд постановою Державної фіскальної служби України від 26.09.208 року, про що було повідомлено позивача у встановлений законом строк.

Також на підставі вище зазначених норм Митного кодексу України суд встановив, що Державною фіскальною службою України прийнято постанову від 26.09.2018 року в межах повноважень та відповідно до закону.

За таких обставин суд дійшов висновку, що правова підстава звернення до суду позивача за захистом свого порушеного права під час судового розгляду відпала, а тому в позові слід відмовити.

Відповідно до частини шостої ст. 530 Митного кодексу України перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 1) частини першої статті 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2 частини першої).

Частина друга ст. 9 КАС України встановлює, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У зв»язку з вищевикладеним суд прийшов до висновку про відмову у задоволені позову, оскільки на момент розгляду справи відсутній спір щодо прийнятого рішення суб2єктом владних повноважень.

На підставі викладеного та, керуючись статтями 5, 9, 20 242-246, 248, 255, 260, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, адреса: 03148, АДРЕСА_1) до Львівської митниці Державної фіскальної служби України (, місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Петренко Н.О.