Справа № 813/1378/18
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2018-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/185/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сапіги В.П.,

суддів: Довгої О.І., Кузмича С.М.,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Львівської міської ради на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Гулкевич І.З. в м.Львові, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Львівської міської ради про визнання протиправною і скасування ухвали,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася в суд з адміністративним позовом до Львівської міської ради, в якому просить визнати протиправною та скасувати ухвалу Львівської міської ради 10 сесії 7 скликання від 05.10.2017 № 2500 «Про відмову гр. ОСОБА_2 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Ганкевича,9».

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 05.10.2017 Львівською міською радою прийнято ухвалу № 2500, якою відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0100 га на вул. Ганкевича, 9 для обслуговування гаража. З такою ухвалою не погоджується, оскільки є власником гаража загальною площею 53,3 кв.м. за адресою м. Львів, вул. Ганкевича, 9. До клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою позивач зазначив всі необхідні дані, а також додав всі необхідні документи, однак відповідач, не маючи на те законних підстав, відмовив у видачі такого дозволу, прийнявши оскаржувану ухвалу, яку просить скасувати в судовому порядку.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06.08.2018 адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням, Львівська міська рада подала апеляційну скаргу, в якій з посиланням на необґрунтованість та незаконність, а також винесення його з неповним зясуванням судом обставин, що мають значення для справи, неправильністю застосування норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тими ж доводами, що і відзив на позовну заяву та додаткові пояснення. При тому зазначає, що проект ухвали «Про надання гр. ОСОБА_2 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Л.Галнкевича,9», що розглядався на пленарному засіданні сесії Львівської міської ради 08.06.2017 та не набрав необхідної кількості голосів, був відхилений. Зауваження на зазначену земельну ділянку були в голови Залізничної районної адміністрації, оскільки будівництво гаража гр. ОСОБА_2 здійснено самочинно. Ухвалою Львівської МР від 05.10.2017 №2500 ухвалено відмовити позивачу у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0100 га на вул. Л.Галкевича,9 для обслуговування гаража. Посилається на те, що виконавчі органи міської ради не наділені жодними механізмами впливу на волевиявлення місцевих депутатів.

Позивач скористався правом подачі відзиву на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначає, що суд першої інстанції правильно встановив всі обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а апеляційна скарга безпідставна протидія правильному рішенню суду. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволенні, а рішення суду без змін.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання апеляційного суду не зявились, що у відповідності до ч.2 ст.313 КАС України не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності. В силу вимог ч.4 ст.229, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів врахувала наступні норми чинного законодавства та обставини справи.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Судом першої інстанції встановлено і такі обставини підтверджено матеріалами справи, що постановою Залізничного районного суду м. Львова від 19.02.2015 визнано за ОСОБА_2 право власності на гараж по вул. Ганкевича,9 у м. Львові загальною площею 53,3 кв.м., який складається з двох приміщень: гаража площею 51,6 кв.м., комори 1,7 кв.м. Судове рішення в апеляційному порядку не оскаржувалось та набрало законної сили за яким позивач оформив право власності на дані об'єкти нерухомості.

З метою приватизації земельної ділянки орієнтовною площею 0,0100 га для обслуговування гаражу позивач 14.12.2016 звернулась із заявою до Львівської міської ради про погодження вибору місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

ОСОБА_3 архітектури департаменту містобудування Львівської міської ради від 13.12.2016 №2401-4923 позивача повідомлено, що її звернення щодо визначення відповідності генеральному плану міста земельної ділянки на вул. Ганкевича, 9 у м. Львові для обслуговування гаража розглянуто з врахуванням погоджень власників квартир №1, №2, №3 будинку №9 на вул. Ганкевича, та вказана земельна ділянка орієнтовною площею 0,0100 га, відповідно до відкоригованого генерального плану м. Львова, затвердженою ухвалою сесії Львівської міської ради від 30.09.2010 №3924 знаходиться в межах територіальної малоповерхової та садивної житлової забудови. Відповідно до плану зонування території Залізничного району, затвердженого ухвалою сесії Львівської міської ради від 21.05.2015 №4657 дана земельна ділянка знаходиться в зоні Ж-2 (малоповерхової забудови до 4 поверхів).

10.03.2017 листом ОСОБА_3 земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради на звернення позивача від 14.12.2016 повідомлено, що звернення розглянуто та управлінням відповідно до вимог законодавства підготовлено проект ухвали, який оформлений відповідно до Регламенту Львівської міської ради 7-го скликання, затвердженого ухвалою міської ради від 17.03.2016 р №260.

З листа департаменту містобудування управління земельних ресурсів Львівської міської ради від 13.06.2017 № 2403-3171 вбачається, що підготовлений проект ухвали «Про надання гр. ОСОБА_2 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Ганкевича,9» розглядався на пленарному засіданні Львівської міської ради 08.06.2017, проте, не набравши необхідної більшості голосів, був відхилений.

05.10.2017 Львівською міською радою винесено ухвалу №2500 «Про відмову гр. ОСОБА_2 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Ганкевича, 9» на підставі п.4 ст. 62 Регламенту Львівської міської ради 7-го скликання, затвердженого ухвалою міської ради від 17.03.2016 №260, якою відмовлено громадянці ОСОБА_2 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0.0100 га на вул. Л.Ганкевича,9 для обслуговування гаража.

Не погодившись з ухвалою відповідача про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0.0100 га на вул. Л.Ганкевича,9 для обслуговування гаража, позивач звернулась до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи адміністративний позов, виходив з того, що приймаючи оскаржувану ухвалу, відповідач не навів жодної з підстав, передбачених ч. 7 ст. 118 ЗК України.

Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, колегія суддів апеляційного адміністративного суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до статті 12 Земельного кодексу України (далі ЗК України) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Статтею 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з частиною 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно з частиною 7 статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Із змісту наведених норм слідує, що перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Як судом встановлено, на засіданні Львівської міської ради 08 червня 2017 року проект ухвали «Про надання гр. ОСОБА_2 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Ганкевича, 9» не набрав достатньої кількості голосів, був відхилений та повторно винесений на розгляд ради на наступній сесії.

Львівська міська рада ухвалою від 05.10.2017 №2500 відмовила позивачу в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування гаража. При тому в оскаржуваній ухвалі відповідач не навів будь-яких мотивів чи підстав для відмови.

З врахуванням встановленого колегія суддів приходить до переконання про правильний висновок суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, беручи до уваги, що відмова відповідача, оформлена ухвалою від 05.10.2017 № 2500, у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,0100 га на вул. Л.Ганкевича,9 для обслуговування гаража суперечить положенням ч.7 ст.118 ЗК України, що потягло за собою порушення прав позивача у можливому відведенні земельної ділянки у власність із земель комунальної власності в межах норм, визначених Земельним кодексом України.

Підстави для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін визначені ч. 1 ст. 316 КАС України, за якою суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції, яке ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не впливають на правомірність висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Львівської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 813/1378/18 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частин з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6
Повне судове рішення складено 07.11.2018.