Справа № 0640/3910/18
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2018-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 року м.Житомир справа № 0640/3910/18

категорія 2.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панкеєвої В.А.,

секретар судового засідання Бондаренко Д.А.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства Виробничо-комерційна фірма "Леся" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії,

встановив:

Приватне акціонерне товариство Виробничо-комерційна фірма "Леся" звернулось до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, що полягає в ухиленні від виконання обов'язку, визначеного п.1. ст.52 Податкового кодексу України, та ненадання індивідуальної податкової консультації на запит від 24.05.2018 про отримання індивідуальної податкової консультації;

- зобов'язати відповідача надати індивідуальну податкову консультацію на запит від 24.05.2018.

В обґрунтування позову зазначено, що на запит про отримання податкової консультації підприємством отримано лист "про надання відповіді" від 25.06.2018 №21624/6/99-99-19-04-02-15. Товариство стверджує, що у вказаному листі відсутні відповіді на поставлені питання, не надано допомоги стосовно використання конкретних норм законодавства з урахуванням господарської ситуації. Стверджує про наявність в спірних правовідносинах пасивної поведінки відповідача та про навмисне ухилення від надання індивідуальної податкової консультації.

Представник позивача в судових засіданнях позов підтримала та просила його задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено з матеріалів справи, директором приватного акціонерного товариства Виробничо-комерційна фірма "Леся" ОСОБА_3 на адресу Державної фіскальної служби України направлено звернення від 24 травня 2018 року про надання індивідуальної податкової консультації в письмовому вигляді відповідно до положень ст.52 ПК України (а.с.14-17).

Згідно з витягом з наказу ОСОБА_3 з 01.10.2017 приступила до виконання обов'язків директора приватного акціонерного товариства Виробничо-комерційна фірма "Леся" (а.с.13).

Листом від 25.06.2018 №21624/6/99-99-19-04-02-15 відповідач надав відповідь на запит позивача від 24.08.2018 (а.с.18-20).

На думку позивача, відповідь листом від 25.06.2018 не містить роз'яснення на поставлені у запиті питання та не відповідає чинному податковому законодавству, у зв'язку з чим, товариство звернулось до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вирішуючи спір по суті, суд ураховує, що згідно з ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому суд відмічає, що "на підставі" означає, що суб'єкт владних повноважень: 1) повинен бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов'язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним; "у межах повноважень" означає, що суб'єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх; "у спосіб" означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби; "з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано", тобто використання наданих суб'єкту владних повноважень повинно відповідати меті та завданням діяльності суб'єкта, які визначені нормативним актом, на підставі якого він діє; "обґрунтовано", тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Рішення повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Підпунктом 14.1.172. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) передбачено, що податкова консультація - допомога контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування нарахування та сплати податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган.

Відповідно до пункту 52.1. статті 52 ПК України за зверненням платників податків контролюючі органи надають безоплатно консультації з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

Згідно з пунктом 52.2. статті 52 ПК України податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.

Пунктом 52.3. статті 52 ПК України визначено, що за вибором платника податків консультація надається в усній, письмовій або електронній формі. Консультація, надана в письмовій або електронній формі, обов'язково повинна містити опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, вказаних у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства.

Приписами пунктів 52.4. та 52.5. статті 52 ПК України передбачено, що консультації надаються контролюючими органами. Контролюючі органи мають право надавати консультації виключно з тих питань, що належать до їх повноважень.

Згідно з пунктом 53.3. статті 53 ПК України платник податків може оскаржити до суду наказ про затвердження узагальнюючої податкової консультації або надану йому індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, викладені в письмовій або електронній формі, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Аналіз норм чинного законодавства дозволяє зробити висновок, що податкова консультація надається контролюючим органом у межах його компетенції з питань адміністрування, нарахування та сплати податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган, виходячи з норм або змісту відповідного податку чи збору.

З тверджень відповідача встановлено, що на запит приватного акціонерного товариства Виробничо-комерційна фірма "Леся" від 24 травня 2018 року податкова консультація не надавалась, було надіслано відповідь в порядку передбаченому Законом України "Про звернення громадян". Такі дії контролюючого органу обумовлені невідповідністю вказаного запиту позивача нормам зазначеним, п.52.1. ст.52 Податкового кодексу України.

Суд критично оцінює такі висновки відповідача, з огляду на таке.

Згідно з приписами п.52.1. ст.52 Податкового кодексу України звернення платників податків на отримання індивідуальної податкової консультації в письмовій формі повинно містити: найменування для юридичної особи або прізвище, ім'я, по батькові для фізичної особи, податкову адресу, а також номер засобу зв'язку та адресу електронної пошти, якщо такі наявні; код згідно з ЄДРПОУ (для юридичних осіб) або реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку у паспорті); зазначення, в чому полягає практична необхідність отримання податкової консультації; підпис платника податків; дату підписання звернення.

На звернення платника податків, що не відповідає вимогам, зазначеним у цьому пункті, податкова консультація не надається, а надсилається відповідь у порядку та строки, передбачені Законом України "Про звернення громадян".

Уповноважена особа центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, може прийняти рішення про продовження строку розгляду звернення на отримання індивідуальної податкової консультації понад 25-денний строк, але не більше 10 календарних днів, та письмово повідомити про це платнику податків до закінчення строку, визначеного абзацом першим цього пункту.

З аналізу викладених норм вбачається, що податкова консультація (допомога контролюючого органу) надається контролюючими органами у межах їхньої компетенції з питань адміністрування, нарахування та сплати податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган, виходячи з норм або змісту відповідного податку чи збору, платнику податків для правильності застосування конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування податків чи зборів безпосередньо у його податковому обліку при здійсненні ним господарської діяльності, має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому така консультація надана. При цьому, надаючи податкову консультацію, контролюючий орган не встановлює (змінює чи припиняє) відповідну норму законодавства, а лише надає роз'яснення конкретному платнику податків по конкретній нормі закону.

Мета податкової консультації - викласти (роз'яснити) платнику податків офіційне розуміння контролюючим органом змісту правової норми з питань оподаткування, з метою забезпечення правильної одностайної реалізації норми в усіх випадках, на які вона розрахована.

Кожен платник податків має право звернутись до контролюючого органу для отримання консультації з питань практичного використання норм податкового права.

Зі змісту звернення судом встановлено, що позивач вказав всю передбачену законом інформацію з метою реалізації свого права на отримання податкової консультації (а.с.14-17).

Водночас відповідач у відзиві, стверджуючи про відсутність підстав для надання податкової консультації, не аргументує порушення, допущені приватним акціонерним товариством Виробничо-комерційна фірма "Леся".

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що відповідачем не виконано свій обов'язок щодо надання податкової консультації, передбачений ст.52 Податкового кодексу України та протиправно не надано податкову консультацію на запит приватного акціонерного товариства Виробничо-комерційна фірма "Леся" від 24.05.2018, чим вчинено протиправну бездіяльність.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, відповідачем не доведено правомірності надання відповіді листом від 25.06.2018, чим фактично відмовлено позивачу в отриманні податкової консультації.

Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Позовна вимога зобов'язального характеру є похідною від визнання бездіяльності протиправною. Право позивача, як суб'єкта господарської діяльності на отримання податкової консультації підтверджено наведеними вище нормами.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов приватного акціонерного товариства Виробничо-комерційна фірма "Леся" підлягає задоволенню в повному обсязі.

З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Як встановлено з матеріалів справи, позивачем при подачі до суду позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 3524,00 грн про, що свідчать платіжні доручення №1817, №1818 від 19.07.2018 (а.с.4, 5).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У даній справі підлягають застосуванню роз'яснення, викладені в Аналізі практики застосування адміністративними судами окремих положень Закону України "Про судовий збір", затвердженому постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05.02.2016 №21, а саме "як вимагають положення пункту 1 частини другої статті 162 КАС України (редакція, яка діяла до 15.12.2017), вирішуючи справу, суд повинен визначитися щодо правомірності чи неправомірності оскаржуваного акта, дії чи бездіяльності та встановити правові наслідки такої протиправності. Таким чином, перевіряючи правильність сплати позивачем судового збору та визначаючи кількість вимог немайнового характеру, звернених до суду, необхідно враховувати, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобовязати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою".

З урахуванням задоволення позову приватного акціонерного товариства Виробничо-комерційна фірма "Леся", суд приходить до висновку про необхідність стягнення з Державної фіскальної служби України сплаченого судового збору у сумі 1762,00 грн.

Крім того, відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року N 3674-VI, із змінами і доповненнями, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Враховуючи, що позивачем при подачі до суду позовної заяви було переплачено судовий збір у розмірі 1762,00 грн, суд дійшов висновку про необхідність роз'яснити позивачу його право на повернення суми надмірно сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246, 371 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8, Київ, 04655, ), що полягає у ненаданні індивідуальної податкової консультації на запит приватного акціонерного товариства Виробничо-комерційна фірма "Леся" (вул. Героїв Майдану, 3-А, Новоград-Волинський, Житомирська область, 11700, ) від 24.05.2018 про отримання індивідуальної податкової консультації.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України надати індивідуальну податкову консультацію на запит приватного акціонерного товариства Виробничо-комерційна фірма "Леся" від 24.05.2018 про отримання індивідуальної податкової консультації.

Стягнути з Державної фіскальної служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь приватного акціонерного товариства Виробничо-комерційна фірма "Леся" понесені судові витрати в сумі 1762,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Панкеєва

Повне судове рішення складене 06 листопада 2018 року