Справа № 806/2824/18
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2018-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 806/2824/18

Головуючий у 1-й інстанції: Єфіменко О.В.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

05 листопада 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Граб Л.С. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2018 року (повний текст якого складено 03 серпня 2018 року у м. Житомирі) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа - управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області про про визнання протиправною відмови, зобов'язання призначити та виплатити одноразову грошову допомогу,

В С Т А Н О В И В :

у червні 2018 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа - управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області, в якому просив визнати протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України у прийнятті рішення щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомогу на підставі висновку управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області від 15.03.2018 та зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти у місячний строк рішення щодо призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги, з урахуванням безумовного права на таку допомогу у звязку із встановленням інвалідності 3 групи з 20.02.2018, внаслідок захворювань, повязаних з проходженням служби в органах внутрішніх справ згідно з висновком управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області від 15.03.2018, відповідно до Закону України від 20.12.1990 № 565-ХІІ "Про міліцію" та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що МВС України протиправно повернуло матеріали на призначення одноразової грошової допомоги без прийняття будь-якого рішення, посилаючись на те, що з дати первинного огляду МСЕК - 11.07.2005 до повторного огляду - 20.02.2018 пройшло більше 2 років, а тому це суперечить вимогам п. 4 Порядку № 850 та не дає позивачу права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги. Позивач вважає таку відмову відповідача протиправною.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2018 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо неприйняття рішення по заяві ОСОБА_2 про нарахування одноразової грошової допомоги як інваліду ІІІ групи з 20.02.2018 у зв'язку з втратою працездатності під час проходження служби в органах Міністерства внутрішніх справ України. Зобов'язано Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути та прийняти рішення відповідно до законодавства по заяві ОСОБА_2 щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги як інваліду ІІІ групи з 20.02.2018, у зв'язку з втратою працездатності під час проходження служби в органах Міністерства внутрішніх справ України. У задоволенні решти позовних вимог відмовити. Стягнуто на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства внутрішніх справ України судові витрати зі сплати судового збору у сумі 352,40 грн.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело, на його переконання, до невірного вирішення справи. Так, апелянт вказує на те, що судом першої інстанції не вірно застосовано положення п. 4 Порядку № 850, оскільки з дати первинного огляду МСЕК до повторного огляду пройшло більше 2 років, що позбавляє позивача права на виплату одноразової грошової допомоги. В апеляційній скарзі не містилося клопотання про розгляд справи за участі представника апелянта.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2018 року було відкрито апеляційне провадження у даній справі.

На виконання Указу Президента України від 28.09.2018 №296/2018, головою Житомирського апеляційного адміністративного суду прийнято розпорядження від 30.09.2018, відповідно до якого адміністративні справи, що перебували в провадженні Житомирського апеляційного адміністративного суду передано до Сьомого апеляційного адміністративного суду, здійснено повторний автоматизований розподіл невирішених судових справ.

За результатами повторного автоматизованого розподілу згідно з ст. 31 КАС України головуючим суддею (суддею-доповідачем) визначено - ОСОБА_1, суддів - Гонтарук В.М., Граб Л.С.

З урахуванням вимог п. 1, 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, ухвалою суду від 23 жовтня 2018 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 проходив службу в управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області до 28.02.2005, звільнений у відставку за віком відповідно до витягу з наказу начальника УМВС України в Житомирській області від 28.02.2005 № 34 о/с (а.с. 16).

Зі змісту свідоцтва про хворобу військово-лікарської комісії УМВС України в Житомирській області від 25.04.2005 № 186/49, слідує, що отримана позивачем низка захворювань - ТАК, повязані з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с. 17-19).

Відповідно до довідки Житомирської обласної МСЕК серія ЖИА № 001042 11.07.2005 позивачу встановлено 20 відсотків втрати працездатності внаслідок захворювання пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с. 20).

При цьому, як слідує з довідки HACK ОРАНТА від 05.03.2018 № 0690-06-05/216 у звязку з встановленням часткової втрати працездатності позивачу жодних компенсаційних виплат або допомоги не проводилося (а.с. 21).

28.02.2018 Житомирською обласною медико-соціальною експертною комісією № 2 позивачу встановлено 3 групу інвалідності з 20.02.2018, внаслідок захворювання пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, згідно з довідкою Житомирської обласної МСЕК №2 серія 12 ААБ № 027753 від 28.02.2018 (а.с. 22).

05.03.2018 ОСОБА_2 звернувся до УМВС України в Житомирській області з заявою на отримання одноразової грошової допомоги, відповідно до ч. 6 ст. 23 Закону України "Про міліцію" та п. 3 Порядку № 850 (а.с. 23).

15.03.2018 УМВС України в Житомирській області склало висновок про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі 264300,00 грн. (а.с. 24).

Вказаний висновок УМВС України в Житомирській області подало до Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України.

Листом від 29.05.2018 № 791/29/105/05-2018 управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області повідомило позивача про те, що Департаментом фінансово-облікової політики МВС України матеріали ОСОБА_2 з питання призначення одноразової грошової допомоги розглянуто та повернуто без прийняття рішення, оскільки з дати первинного огляду МСЕК пройшло більше 2 років, що за умовами п. 4 Порядку № 850 не дає позивачу права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги (а.с. 25).

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані дії відповідача за своїм змістом не відповідають вимогам чинного законодавства України, а тому з метою захисту прав позивача необхідно зобов'язати повторно розглянути матеріали про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_2, у зв'язку із встановленням IІI групи інвалідності та прийняти рішення відповідно до поданої заяви.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 23 Закону України від 20.12.1990 № 565-ХІІ "Про міліцію" (далі - Закон № 565-ХІІ) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На виконання зазначеної норми постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок № 850).

Відповідно до пп. 2 п. 2 Порядку №850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Пунктом 7 Порядку №850 передбачено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи:

- заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов;

- довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії:

довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією;

постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС;

сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації;

документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Згідно з п. 8 Порядку №850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції:

витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу;

витяг з особової справи про склад сім'ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Відповідно до п. 9 Порядку №850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Даючи правову оцінку доводам апелянта стосовно правомірності відмови у затверджені висновку щодо призначення одноразової грошової допомоги позивачу, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

В матеріалах справи міститься висновок УМВС України в Житомирській області від 15.03.2018 про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі 264300,00 грн. Однак, на вказаному висновку відсутня відмітка МВС України про його затвердження або про відмову у затвердженні.

Так, зі змісту листа від 29.05.2018 № 791/29/105/05-2018 слідує, що відповідач повернув матеріали ОСОБА_2 з питання призначення одноразової грошової допомоги без прийняття будь-якого рішення.

Разом з цим, як зазначалося вище, після надходження передбачених Порядком № 850 документів МВС України зобов'язане прийняти одне з двох рішень: про призначення або про відмову у призначенні вказаної грошової допомоги.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що в порушення вимог п. 9 Порядку №850, МВС України не прийняло рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цього Порядку, про відмову в призначенні грошової допомоги, тим самим допустивши протиправну бездіяльність щодо розгляду заяви позивача.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на те, що фактично доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивач не має права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги, оскільки з дати первинного огляду МСЕК пройшло більше 2 років, що суперечить умовами п. 4 Порядку № 850 для проведення такої виплати, на що не звернув уваги суд першої інстанції.

Водночас, колегія суддів зауважує, що в оскаржуваному рішенні взагалі не міститься висновків щодо наявності у позивача права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги, враховуючи що судом першої інстанції лише встановлено факт неналежного розгляду відповідачем поданих ОСОБА_2 документів на призначення такої виплати та не прийняття останнім рішення по суті поданої заяви.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обрано належний та достатній спосіб захисту порушеного права позивача шляхом зобов'язання відповідача повторно розглянути подані ОСОБА_2 документи та прийняти відповідне рішення, в той час як доводи апеляційної скарги не відповідають обставинам справи та не наводять будь-якого правового обґрунтування щодо наявності повноважень на повернення таких документів без прийняття будь-якого рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, у зв'язку із відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 05 листопада 2018 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4