Справа № 0540/8955/18-а
Суддя: Чучко В.М.
Дата ухвалення: 2018-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2018 р. Справа№0540/8955/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чучка В.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 (далі за текстом позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Маріупольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (надалі Маріупольське УПФУ, відповідач) про визнання неправомірними дії про проведенню розрахунку пенсії з урахуванням індивідуального коефіцієнта середнього заробітку 1,91088, зобовязання провести перерахунок пенсії з використанням індивідуального коефіцієнта середнього заробітку 2,67 та зобовязання виплатити заборгованість по пенсії, з моменту призначення пенсії по день перерахунку, з урахування фактично отриманої пенсії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач неправомірно застосовує індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 1,91088 для перерахунку пенсії, чим порушує права на отримання пенсії у більшому розмірі. Позивач вважає що, відповідачем невірно взятий коефіцієнт для розрахунку пенсії, а вірним коефіцієнтом є 2,67, який розрахований із заробітних плат за період з 01.01.1996 року по 31.12.2000 року. Тому позивач просить визнати неправомірними дії Маріупольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо розрахунку пенсії з урахуванням індивідуального коефіцієнту середнього заробітку 1,91088, зобовязати Маріупольське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області провести перерахунок пенсії з урахуванням індивідуального коефіцієнту середнього заробітку 2,67, та зобовязати Маріупольське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області виплатити заборгованість позивачу по пенсії, з моменту призначення пенсії по день перерахунку, з урахуванням, фактично отриманої пенсії.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24.09.2018 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. В ухвалі було запропоновано відповідачу у пятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

22 жовтня 2018 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що при написанні усіх заяв про перерахунок пенсії позивач на підставі копій матеріалів справи, наданих суду позивачем, не виявив бажання виключити з підрахунку заробітної плати якийсь конкретний період, тому управління проводило перерахунки автоматизованим способом. Внаслідок проведеного перерахунку сума коефіцієнтів заробітної плати зменшилася з 254,72197 до 217,83990, проте індивідуальний коефіцієнт для обчислення пенсії після проведення оптимізації заробітку збільшився з 1,54377 до 1,91088, що в свою чергу спричинило збільшення розміру пенсії позивача, оскільки даний коефіцієнт використовується у формулі для обчислення пенсії. Таким чином відповідач, проводячи перерахунки пенсії автоматизованим способом та виключаючи при підрахунку невигідні періоди, встановлені програмою АСОПД-СОМТЕХ, діяв в частині покладених на нього повноважень, на підставі закону та не міг керуватися нічим іншим, аніж відповідним законодавством. З урахуванням вищевикладеного, відповідач просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонером та перебуває на обліку в Маріупольському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України у Донецькій області (а.с. 7).

Згідно листу відповідача від 06.07.2018 року №2392/34-2/03, загальний страховий стаж позивача враховано за період з 01.09.1956 року по 31.08.2009 року, та складає 52 роки 0 місяців 18 днів, коефіцієнт стажу складає 0,52000. Заробітну плату враховано за період з 01.07.2000 року по 31.08.2009 року на підставі індивідуальних даних системи персоніфікованого обліку, середній заробіток становить 7193,32 грн. (1,91088х3764,40 грн.), де:

- 1,91088 індивідуальний коефіцієнт заробітку;

- 3764,40 грн. показник заробітної плати, що застосовується для призначення пенсії у 2017 році.

Розмір пенсії з 01.10.2017 року складає 4199,00 грн., де:

- 3740,53 грн. основний розмір пенсії (7193,32 грн.х0,52000);

- 392,04 грн. доплата за понаднормативний стаж 27 років (1452,00 грн.х27%);

- 66,43 грн. підвищення дітям війни.

До перерахунку з 01.10.2017 року пенсія позивача складала 2825,37 грн., індексація пенсії проводилась у період з 01.04.2014 року по 30.09.2017 року, а підвищення розміру пенсії позивача проводилось відповідно до норм чинного законодавства та при особистих зверненнях за перерахунком пенсії (26.04.2002 року, 19.01.2006 року, 13.10.2009 року, 13.10.2014 року, 01.10.2017 року) (а.с. 9-10).

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з такого.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною четвертою статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії провадиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. При цьому з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період після призначення пенсії не підлягає виключенню згідно із абзацом третім частини першої статті 40 цього Закону.

У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менше ніж 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії провадиться не раніше як через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Отже, позивачу був проведений перерахунок пенсії з 01.10.2017 року. Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» № 1058-IV (далі - Закон № 1058-ІV), особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із видів пенсії за її вибором.

Згідно з ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-ІV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-ІV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Частиною 3 ст. 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом на інший.

11.10.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 року № 2148-VII, яким внесено зміни до Закону № 1058-ІV.

Відповідно до положень п. 4-3 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Згідно абз. 1 п. 4-4 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Частиною першою статті 25 Закону № 1058-ІV, передбачено, що коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п'яти знаків після коми за формулою:

Кс коефіцієнт страхового стажу;

См сума місяців страхового стажу ;

Вс визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках).

За період участі в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Тому, середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник з 01.07.1995 року по 31.10.2013 року роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.

Згідно з положеннями пункту 4-4 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV застосовується лише при призначенні особам пенсії у період з 01 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року.

Отже, на даний час: розмір пенсії позивача обчислений з урахуванням загального стажу 52 роки 0 місяців 18 днів, та заробітної плати за період з 01.07.2000 року по 31.08.2009 року склав 4199,00 грн. Коефіцієнт стажу 0,52000. Середній заробіток для розрахування пенсії 7193,32 грн. (3764,40 грн. показник заробітної плати, що застосовується для призначення пенсії у 2017 році і 1,91088 індивідуальний коефіцієнт заробітку). Розмір пенсії з 01.10.2017 року склав 4199,00 грн., де: розмір пенсії за віком 3740,53 грн. (7193,32 грн. х 0,52000), доплата за понаднормативний стаж (27 років) 392,04 грн. (1452,00 грн. х 27%), підвищення дітям війни 66,43 грн.

З 01.10.2017 року проведено масовий перерахунок пенсії відповідно до Закону України від 03.10.2017 року № 2148 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» з використанням показника середньої заробітної плати 3764,40 грн. та показника вартості одного року страхового стажу 1%. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, встановлено в розмірі 1452 грн. Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії за період з 01.07.2000 року по 31.08.2009 року за даними персоніфікованого обліку, становить 7193,32 грн. (3764,40 грн. х 1,91088).

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне державне страхування», мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.

На підставі ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне державне страхування», для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8 і 9 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

У разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для призначення пенсії військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу, заробітна плата (дохід) обчислюється на підставі довідки про нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески.

Правила розрахунку пенсії визначені частинами 2,3 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне державне страхування».

Таким чином, відповідачем вірно застосовано індивідуальний коефіцієнт заробітної плати для перерахунку пенсії, а отже у суду відсутні правові підстави для задоволення позову.

Отже, на думку суду, у спірних правовідносинах відповідач діяв у межах вимог ст. 18 Конституції України та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, за якими органи державної влади та органи місцевого самоврядування, в тому числі, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а отже у суду відсутні правові підстави для задоволення позову.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б доводили обґрунтованість заявленого позову, позивач суду не надав, а отже позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат у порядку статті 139 КАС України, судом не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст. 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Маріупольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії відмовити повністю.

Судове рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті 25 жовтня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Чучко В.М.