Справа № 826/6548/18
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2018-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2018 року № 826/6548/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом Арбітражного керуючого ОСОБА_1

до Міністерства юстиції України

про визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Арбітражний керуючий ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України (далі по тексту - відповідач, Мін'юст), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України «Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1» від 10 квітня 2018 року №1097/5;

- зобов'язати Міністерство юстиції України вилучити із державного реєстру арбітражних керуючих запис про припинення повноважень арбітражного керуючого ОСОБА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 02 квітня 2013 року останньому видано свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) за №606.

21 лютого 2018 року позивач отримав поштою Акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 30 січня 2018 року за №02/18, підставою для здійснення якої стала скарга представника Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» Калітіної О.В. від 18 жовтня 2017 року.

За результатами проведеної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 у справі №Б8/078-12, що перебувала в провадженні господарського суду Київської області, було виявлено порушення абзацу 7 та абзацу 15 частини 2 статті 41, абзацу 1 та абзацу 2 частини 4 статті 42, частини 3 статті 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Крім того, позивач зазначає, що він не отримував наказ Міністерства юстиції України від 10 квітня 2018 року №1097/5 «Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1».

Позивач про цей наказ дізнався в день звернення до адміністративного суду з публічного сайту - Єдиного реєстру арбітражних керуючих. Зі змісту вказаного наказу, як вказує позивач, вбачається, що відповідач анулював свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на підставі подання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 27 березня 2018 року №807 про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та з урахуванням протоколу засідання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 27 березня 2018 року №69/03/18.

Також позивач зазначив й про те, що, на його думку, відповідачем пропущено строки притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, встановлені частиною 4 статті 107 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Копію оскаржуваного наказу від 10 квітня 2018 року № 1097/5 позивач отримав 08 травня 2018 року.

У додаткових пояснення до адміністративного позову позивач зазначив, що при здійсненні ним повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Трудівник», грошові кошти, що отримані від продажу нерухомого майна банкрута 28 вересня 2015 року в сумі 141540,00 грн, були в період з 28 вересня 2015 року по 30 вересня 2016 року направлені на погашення вимог першої черги: виплата грошової винагороди на суму 50315,88 грн та відшкодування витрат ліквідатора на суму 91224,12 грн. Вказані витрати були схвалені комітетом кредиторів (протокол №3 від 25 жовтня 2017 року). При цьому жодним процесуальним рішенням, жодного господарського суду, жодної інстанції, Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю «Трудівник» у справі про банкрутство №Б8-/078-12 не визнаний.

Однак, ухвалою Господарського суду Київської області від 18 березня 2013 року, винесеною судом під час дії Закону в редакції чинній до 19 січня 2013 року, відмовлено у задоволені заяви Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання кредитором, до реєстру вимог кредиторів внесено відомості про нерухоме майно, що перебуває в іпотеці Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», зазначено, що відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 26 Закону, майно банкрута, що є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для першочергового задоволення вимог заставодержателя.

Крім того, позивач зазначає, що в пункті 5 вказаної ухвали суду встановлено, що конкурсні вимоги всіх кредиторів, що заявлені до боржника після 16 листопада 2012 року або не заявлені взагалі по даній справі, відповідно до частини 2 статті 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» - вважаються погашеними. В подальшому боржник є вільним від всіх вказаних у цьому пункті ухвали зобов'язань. Тому, на думку позивача, вимоги Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» є погашеними, що свідчить про відсутність грошових вимог до боржника, а у боржника відсутні грошові зобов'язання перед Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк», в зв'язку з чим у ліквідатора відсутні правові підстави для погашення відсутніх вимог.

Після 16 листопада 2012 року Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» не подавав заяви про визнання його кредитором, а також не заявляв свої вимоги ані до суду, ані ліквідатору, також після оприлюднення 27 січня 2015 року на сайті Вищого господарського суду України повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, Банк заяву про грошові вимоги не подавав, а ухвалою Господарського суду Київської області від 20 квітня 2015 року затверджений реєстр вимог кредиторів і серед кредиторів Банк також відсутній.

При цьому, позивач також зазначив, що ухвалою Господарського суду Київської області від 22 березня 2017 року постановлено перерахувати на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» всі грошові кошти, що були отримані від продажу нерухомого майна, проте, на думку позивача, у вказаній ухвалі, суд залишив поза увагою черговість перерахування грошових коштів.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідач у відзиві на позовну заяву посилається на те, що на підставі скарги представника Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» Калітіної О.В. від 18 жовтня 2017 року вих. №681-юд дорученням Головного територіального управління юстиції у Київській області від 23 листопада 2017 року №65-17/5 у строк з 01 грудня 2017 року по 05 грудня 2017 року призначено проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1, повідомлення про проведення якої вручено особисто останньому 23 листопада 2017 року.

30 листопада 2017 року на адресу Головного територіального управління юстиції у Київській області від арбітражного керуючого ОСОБА_1 надійшло клопотання про перенесення строків позапланового заходу контролю.

З урахуванням викладених у клопотанні обставин, Головним територіальним управлінням юстиції у Київській області складено повідомлення про перенесення позапланової невиїзної перевірки на термін до отримання арбітражним керуючим ОСОБА_1 судового рішення.

Листом від 12 грудня 2017 року №Б8/078-12 позивач повідомив Головне територіальне управління юстиції у Київській області про отримання судового рішення.

Крім того, у відзиві зазначено, що у зв'язку з перенесенням строків позапланової перевірки з об'єктивних підстав, доручення на проведення перевірки від 23 листопада 2017 року №65-17/5 було скасовано та дорученням Головного територіального управління юстиції у Київській області від 05 січня 2018 року №01-18/5 у строк з 17 січня 2018 року по 19 січня 2018 року призначено проведення позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 під час виконання ним повноважень ліквідатора у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Трудівник» та складено повідомлення від 05 січня 2018 року №01/18, яке вручено особисто 09 січня 2018 року ОСОБА_1

В подальшому, Комісією з перевірки складено довідку про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 від 19 січня 2018 року №01/18 з виявленими порушеннями, на яку ОСОБА_1 надані заперечення від 26 січня 2018 року.

Актом перевірки №02/18 зафіксовані грубі порушення вимог абзаців 7, 15 частини 2 статті 41, частини 4 статті 42, частини 3 статті 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», пункту 9 частини 2 статті 129, частини 1 статті 129-1 Конституції України, частини 1 статті 18 Господарського процесуального кодексу України, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та кредиторів, які є підставою для внесення державним органом з питань банкрутства до Дисциплінарної комісії подання про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення, а саме:

- не перераховано кошти за продаж майна банкрута, що є предметом іпотеки, на користь забезпеченого кредитора;

- включено до ліквідаційної маси майно банкрута, що є предметом іпотеки;

- здійснено продаж майна банкрута, що є предметом іпотеки, без згоди кредитора, вимоги якого воно забезпечує;

- не виконано вимог судового рішення.

Вказаний Акт №02/18 підписаний головою та членами комісії, проте, як зазначено у відзиві, арбітражний керуючий ОСОБА_1 на підписання Акту не з'явився, у зв'язку з чим 31 січня 2018 року його надіслано рекомендованою кореспонденцією на поштову та електронну адресу позивача.

На підставі подання Міністерства юстиції України до Дисциплінарної комісії №1075 від 14 лютого 2018 року про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення Комісією прийняте рішення посвідчене протоколом №69/03/18 від 27 березня 2018 року про накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого.

27 березня 2018 року Дисциплінарною комісією складено та направлено до Міністерства юстиції України подання №807 про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Наказом Міністерства юстиції України від 10 квітня 2018 року №1097/5 про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1, виконано рішення дисциплінарної комісії.

При цьому, відповідач також у своєму відзиві на позовну заяву зазначив, що днем виявлення проступку, на його думку, є день складення Акту перевірки діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), а днем прийняття рішення про застосування дисциплінарного стягнення є день оформлення протоколу про таке його застосування відповідною Комісією. Крім того, відповідач вказав, що міністерство юстиції України не приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення, а лише виконує рішення Дисциплінарної комісії про накладення дисциплінарного стягнення.

За таких підстав, на думку відповідача, накладаючи дисциплінарне стягнення на позивача, Дисциплінарна комісія діяла в порядок та у спосіб, визначені законодавством України з дотриманням строків накладення такого стягнення.

Заперечуючи проти викладених відповідачем у відзиві на позовну заяву пояснень, позивач зазначив, що оскільки днем виявлення порушення є 19 січня 2018 року, тобто день складення довідки за результатами перевірки його діяльності, як арбітражного керуючого, строк притягнення до дисциплінарної відповідальності спливає 19 березня 2018 року.

У зв'язку з чим позивач вважає, що станом на 27 березня 2018 року (день прийняття Комісією рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача) сплинув встановлений Законом двомісячний термін притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Також позивач зазначив, що відповідач прийняв рішення про анулювання свідоцтва арбітражного керуючого за відсутності власного рішення відповідача про притягнення до дисциплінарної відповідальності та з порушенням порядку притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 квітня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 квітня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви Арбітражного керуючого ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 серпня 2018 року, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2018 року, у задоволенні заяви Арбітражного керуючого ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 жовтня 2018 року та від 05 листопада 2018 року клопотання Арбітражного керуючого ОСОБА_1 про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін залишені без задоволення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

ОСОБА_1 здійснював діяльність арбітражного керуючого на підставі свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 606 від 02 квітня 2013 року.

На підставі посвідчення №01/5/18 від 05 січня 2018 року Головним територіальним управлінням юстиції у Київській області у період з 17 січня 2018 року по 19 січня 2018 року на підставі скарги представника за довіреністю Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» Калітіної О.В. від 18 жовтня 2017 року вих. 681-юд проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1, за результатами якої складено довідку про результати перевірки діяльності арбітражного керуючого від 19 січня 2018 року №01/18 та Акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 30 січня 2018 року №02/18 (далі по тексту - Акт №02/18).

Зі змісту вказаного Акту №02/18 вбачається, що не погоджуючись з висновками, викладеними комісією у довідці про результати перевірки діяльності арбітражного керуючого від 19 січня 2018 року №01/18, позивачем було надано письмові заперечення на довідку разом із копіями постанови Київського апеляційного господарського суду від 31 травня 2016 року у справі №Б8/078-12, постанови Вищого господарського суду України від 20 липня 2016 року у справі №Б8/078-12, постанови Київського апеляційного господарського суду від 27 грудня 2017 року у справі №Б8/078-12 та копією касаційної скарги останнього на постанову Київського апеляційного господарського суду від 27 грудня 2017 року у справі №Б8/078-12.

За результатами перевірки, як зазначено у Акті №02/18, встановлено наступне:

- під час виконання повноважень ліквідатора у справі №Б8/078-12 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Трудівник» арбітражним керуючим ОСОБА_1 у встановленому порядку не перераховано кошти за продаж майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Трудівник», що є предметом іпотеки, на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», що є порушенням абзацу 15 частини 2 статті 41, частини 4 статті 42, частини 3 статті 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції №4212-VI від 22 грудня 2011 року.

Означене порушення підлягає усуненню арбітражним керуючим, у зв'язку з чим органом контролю буде винесено розпорядження про усунення порушень;

- під час виконання повноважень ліквідатора у справі №Б8/078-12 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Трудівник» арбітражним керуючим ОСОБА_1 не повідомлено Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» про проведення засідань комітету кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Трудівник», що є порушенням абзацу 12 частини 8 статті 26, частини 3 статті 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції №4212-VI від 22 грудня 2011 року.

Арбітражним керуючим пропущено строк виконання повноважень і усунення порушення є неможливим, у зв'язку з чим органом контролю буде винесено припис про недопущення повторних порушень;

- під час виконання повноважень ліквідатора у справі №Б8/078-12 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Трудівник» арбітражним керуючим ОСОБА_1 всупереч вимог абзацу 1 частини 4 статті 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції №4212-VI від 22 грудня 2011 року включено до ліквідаційної маси майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Трудівник», що є предметом іпотеки, що є порушенням абзацу 7 частини 2 статті 41, частини 3 статті 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції №4212-VI від 22 грудня 2011 року.

Арбітражним керуючим пропущено строк виконання повноважень і усунення порушення є неможливим, у зв'язку з чим органом контролю буде винесено припис про недопущення повторних порушень;

- під час виконання повноважень ліквідатора у справі №Б8/078-12 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Трудівник» арбітражним керуючим ОСОБА_1 здійснено продаж майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Трудівник», що є предметом іпотеки, без отримання згоди Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», що є порушенням абзацу 2 частини 4 статті 42, частини 3 статті 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції №4212-VI від 22 грудня 2011 року.

Арбітражним керуючим пропущено строк виконання повноважень і усунення означеного порушення є неможливим, у зв'язку з чим органом контролю буде винесено припис про недопущення повторних порушень;

- під час виконання повноважень ліквідатора у справі №Б8/078-12 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Трудівник» арбітражним керуючим ОСОБА_1 не виконано вимог ухвали господарського суду Київської області від 22 березня 2017 року у справі №Б8/078-12 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Трудівник», що є порушенням частини 3 статті 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції №4212-VI від 22 грудня 2011 року.

Означене порушення підлягає усуненню арбітражним керуючим, у зв'язку з чим органом контролю буде винесено розпорядження про усунення порушень.

Також, з резолютивної частини Акту №02/18 вбачається, що за результатами перевірки виявлено порушення, які є підставою для внесення державним органом з питань банкрутства до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень, а саме:

- під час виконання повноважень ліквідатора у справі №Б8/078-12 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Трудівник» арбітражним керуючим ОСОБА_1 у встановленому порядку не перераховано кошти за продаж майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Трудівник», що є предметом іпотеки, на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», що є порушенням абзацу 15 частини 2 статті 41, частини 4 статті 42, частини 3 статті 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції №4212-VI від 22 грудня 2011 року, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів кредиторів боржника;

- під час виконання повноважень ліквідатора у справі №Б8/078-12 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Трудівник» арбітражним керуючим ОСОБА_1 всупереч вимог абзацу 1 частини 4 статті 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції №4212-VI від 22 грудня 2011 року включено до ліквідаційної маси майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Трудівник», що є предметом іпотеки, що є грубим порушенням абзацу 7 частини 2 статті 41, частини 3 статті 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції №4212-VI від 22 грудня 2011 року, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів кредиторів боржника;

- під час виконання повноважень ліквідатора у справі №Б8/078-12 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Трудівник» арбітражним керуючим ОСОБА_1 здійснено продаж майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Трудівник», що є предметом іпотеки, без отримання згоди Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», що є порушенням абзацу 2 частини 4 статті 42, частини 3 статті 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції №4212-VI від 22 грудня 2011 року, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів кредиторів боржника;

- під час виконання повноважень ліквідатора у справі №Б8/078-12 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Трудівник» арбітражним керуючим ОСОБА_1 не виконано вимог ухвали господарського суду Київської області від 22 березня 2017 року у справі №Б8/078-12 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Трудівник», що є порушенням частини 3 статті 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції №4212-VI від 22 грудня 2011 року, пункту 9 частини 2 статті 129, частини 1 статті 129-1 Конституції України, частини 1 статті 18 Господарського процесуального кодексу України, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів кредиторів боржника.

Вказані порушення, як зазначено у Акті №02/18, позбавляють боржника та кредиторів боржника законного права на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, призводить до збільшення строків процедури, у тому числі строків погашення кредиторської заборгованості, що грубо порушує права та законні інтереси боржника та кредиторів.

Крім того, судом встановлено, що листом - пропозицією від 01 лютого 2018 року №3308-5-1/5 Головним територіальним управлінням юстиції у Київській області на адресу Департаменту з питань судової роботи та банкрутства Міністерства юстиції України було направлено матеріали позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1

Як вбачається з наданої суду копії висновку щодо відповідності висновків акту позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 за підписом заступника директора Департаменту ОСОБА_6, останнім встановлено, що Акт №02/18, складений Головним територіальним управлінням юстиції у Київській області, можна вважати таким, що відповідає вимогам законодавства з питань банкрутства та Порядку контролю.

На підставі вказаних вище документів директором Департаменту з питань нотаріату та банкрутства 14 лютого 2018 року внесено Подання № 1075 до Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення.

Копія вказаного подання №1075 від 14 лютого 2018 року направлена листом за вих. №191/1610-32-18/9.3.1 від 16 лютого 2018 року на адресу позивача.

Листом від 13 березня 2018 року за вих. №351/9.3.1/ін-18 Міністерство юстиції України (Департамент з питань судової роботи та банкрутства) повідомило арбітражного керуючого ОСОБА_1 про чергове засідання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), яке відбудеться 27 березня 2018 року о 10-й годині, до порядку денного якого включено питання щодо розгляду подання структурного підрозділу Міністерства юстиції України, який забезпечує організацію роботи Комісії, про притягнення арбітражного керуючого ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Як вбачається з наданої суду копії Витягу з протоколу № 69/03/18 засідання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 27 березня 2018 року, до порядку денного засідання комісії включено питання щодо розгляду подання № 1075 від 14 лютого 2018 року про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення на підставі листа Головного територіального управління юстиції у Київській області від 01 лютого 2018 року № 3308-5-1/5.

За результатами засідання комісією прийнято рішення (більшістю голосів):

за результатами заслуховування пояснень арбітражного керуючого та вивчення матеріалів перевірки застосувати до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на підставі подання №1075 від 14 лютого 2018 року;

внести подання до Міністерства юстиції України про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора);

рекомендувати Департаменту з питань судової роботи та банкрутства Міністерства юстиції України на підставі подання Комісії про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення: а) підготувати проект наказу про анулювання свідоцтва №606 від 02 квітня 2013 року про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1; б) внести запис до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючого санацією, ліквідатора) України про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

27 березня 2018 року Дисциплінарною комісією арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквдіаторів) складено подання №807 до Міністерства юстиції України про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стгнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), відповідно до якого Дисциплінарна комісія направила дане подання для складання проекту наказу Міністерства юстиції України про анулювання свідоцтва №606 від 02 квітня 2013 року про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1

Листом від 05 квітня 2018 року №481/9.3.1/-18 Департамент з питань судової роботи та банкрутства Міністерства юстиції України повідомив арбітражного керуючого ОСОБА_1 про результати засідання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих, яке відбулось 27 березня 2018 року.

У відповідності до наданого суду наказу Міністерства юстиції України від 10 квітня 2018 року № 1097/5, свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 606 від 02 квітня 2013 року, видане ОСОБА_1, - анульовано. Департаменту з питань судової роботи та банкрутства наказано забезпечити внесення запису про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам Окружний адміністративний суд міста Києва виходить з наступного.

Питання застосування до арбітражних керуючих дисциплінарних стягнень і анулювання свідоцтв внормовано положеннями Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14 травня 1992 року № 2343-XII (далі по тесту - Закон України від 14 травня 1992 року №2343-ХІІ), Порядком контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27 червня 2013 року №1284/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03 липня 2013 року за №1113/23645 (далі по тексту - Порядок №1284/5)

Частиною 2 та 3 статті 107 Закону України від 14 травня 1992 року № 2343-XII передбачено, що арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть дисциплінарну відповідальність в порядку, встановленому цим Законом.

Державний орган з питань банкрутства за поданням Дисциплінарної комісії накладає на арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) дисциплінарні стягнення.

Відповідно до частин 5 та 6 статті 108 Закону України від 14 травня 1992 року № 2343-XII рішення дисциплінарної комісії приймаються на її засіданнях шляхом голосування простою більшістю голосів від кількості присутніх на засіданні членів комісії. Дисциплінарна комісія вважається повноважною у разі присутності не менше п'яти членів комісії.

Рішення дисциплінарної комісії оформлюються протоколом, що підписується усіма присутніми на засіданні членами комісії.

Частиною 1 статті 109 Закону України від 14 травня 1992 року № 2343-XII передбачено, що дисциплінарними стягненнями, що накладаються на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), є: 1) попередження; 2) позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

У відповідності до пункту 7.1. Розділу 7 Порядку №1284/5 підставами для накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення є грубе порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута).

Пунктами 7.4. - 7.6. Розділу 7 Порядку №1284/5 передбачено, що дисциплінарними стягненнями, що накладаються на арбітражного керуючого, є: попередження; позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення може бути прийняте Дисциплінарною комісією протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Під час визначення виду дисциплінарного стягнення Дисциплінарною комісією враховуються ступінь вини арбітражного керуючого, обставини вчинення порушення, тяжкість вчиненого ним проступку, а також факти притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності в минулому.

У відповідності до пункту 5 частини 1 статті 112 Закону України від 14 травня 1992 року № 2343-XII підставами для припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) є накладення дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що у разі припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) він виключається з Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України, а його свідоцтво анулюється.

Згідно з вимогами частин 1 - 3 статті 113 Закону України від 14 травня 1992 року №2343-ХІІ у разі наявності підстав для позбавлення права арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) дисциплінарна комісія вносить державному органу з питань банкрутства відповідне подання.

Державний орган з питань банкрутства приймає рішення про позбавлення права арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та вносить до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України запис про припинення повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Державний орган з питань банкрутства зобов'язаний не пізніше ніж на третій день повідомити арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) про припинення його повноважень.

Так, суд звертає увагу, що позивачем не оскаржується рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 27 березня 2018 року, оформлене протоколом №69/03/18, яким Дисциплінарна комісія вирішила застосувати до Арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на підставі подання №1075 від 14 лютого 2018 року.

Крім того, відомостей щодо оскарження такого рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 27 березня 2018 року, оформленого протоколом №69/03/18, в рамках іншої адміністративної справи, матеріали справи також не містять.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилається також й на те, що відповідачем не притягнуто його до дисциплінарної відповідальності у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого, а лише прийнято рішення про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого, що, на його думку, є безпідставним та передчасним.

Між тим, як вже зазначалося судом, відповідачем відповідно до вимог чинного законодавства України приймається рішення саме про позбавлення права арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) шляхом анулювання відповідного свідоцтва, повноваженнями щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності арбітражного керуючого наділена Дисциплінарна комісія арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів).

Наведене в сукупності свідчить про те, що прийнявши рішення від 27 березня 2018 року, оформлене протоколом №69/03/18, Дисциплінарна комісія арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) направила до Міністерства юстиції України в порядок та строки, визначені діючим законодавством України, подання №807 від 27 березня 2018 року про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), а Міністерство юстиції України, відповідно, видало оскаржуваний наказ №1097/5 від 10 квітня 2018 року.

Аналогічна правова позиція в частині оскарження наказу Міністерства юстиції України про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) за відсутності доказів оскарження рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) висловлена й у постанові Верховного Суду від 04 квітня 2018 року у справі №808/1500/16.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, позивачем не надано суду достатні документальні докази, якими підтверджуються протиправність наказу відповідача, в той час, як останнім доведено правомірність та обґрунтованість винесення такого наказу з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Зважаючи, що у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, а іншими учасниками справи судові витрати не понесені, судові витрати не підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Арбітражного керуючого ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко