Справа № 420/1518/18
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2018-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 року справа №420/1518/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Сіваченка І.В., Шишова О.О., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 21 вересня 2018 року (повний текст складено 21 вересня 2018 року в смт. Новопсков ) у справі № 420/1518/18 (суддя І інстанції Чалий А.В.) за позовом ОСОБА_1 до Інспектора СРПП Новопсковського ВП ГУНП в Луганській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

12 вересня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії лейтенанта поліції ОСОБА_2, постанову серії НК № 104014 від 04.09.2018, про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126, ч. 5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 04.09.2018 інспектором патрульної поліції ОСОБА_2, було винесено постанову серії НК № 104014 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн., у звязку зим, що позивач керував транспортним засобом, не маючи при собі посвідчення водія, та рухався в незастебнутому мотошоломі. Відповідач склав постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі на місці зупинки транспортного засобу. Позивач зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності виноситься за результатами розгляду справи, розглянувши її на місці зупинки, відповідач порушив його права, а саме вимоги ст. ст. 245, 268, 276 КУпАП.

Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 21 вересня 2018 року у справі № 420/1518/18 позов задоволено частково. Постанову серії НК № 104014 від 04.09.2018, винесену поліцейським СРПП Новопсковського ВП ГУНП в Луганській області ст. лейтенантом поліції ОСОБА_2, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5ст.121,ч.2ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення - скасовано.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5ст.121,ч.2ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення - надіслано на новий розгляд до СРПП Новопсковського ВП ГУНП в Луганській області.

В іншій частині вимог ОСОБА_1 - відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржене рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, оскільки рішення суду безпідставно справу надіслано на новий розгляд до СРПП Новопсковського ВП ГУНП в Луганській області, хоча провадження по справі підлягає закриттю судом першої інстанції.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до постанови серії НК № 104014 04.09.2018р. о 13 год. 00 хв. ОСОБА_1, рухаючись на «іноземному» мопеді 49,9м3, по вул. Українська в смт. Новопсков, в порушення п. 2.3 (г), 2.1. (а) ПДР України не був у застебнутому мотошоломі та не мав права керування таким транспортним засобом, а саме категорії «А1», чим вчинив правопорушення передбачені ч.5ст.121, ч.2 ст.126 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що недоліки оскаржуваної постанови, позбавляють суд можливості перевірити її законність, у звязку з чим, згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції помилковим, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч.1,2 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов'язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов'язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення(п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 ОСОБА_3 Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов'язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Відповідно до ст. 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без змін, скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд, скасовує постанову і закриває справу, змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Колегія суддів зазначає, що у зв'язку з неподання суб'єктом владних повноважень доказів, не повідомлення суд про причин ненадання таких доказів, суд вирішує справу на підставі наявних доказів та визнає обставини, на які посилається позивач, а саме відсутність в його діях порушень Правил дорожнього руху України, що відповідає положенням ч.5 ст.77, ч.9 ст.80 КАС України.

Враховуючи викладене, а також зважаючи на відсутність доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про недоведеність складу адміністративного правопорушення в діях позивача, а отже рішення відповідача слід вважати необґрунтованим, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що норми статті 38 КУпАП встановлюють строк, протягом якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності з моменту виявлення правопорушення. Зважаючи на те, що колегія суддів дійшла висновку про протиправність оскаржуваної постанови та необхідність її скасування, беручи до уваги ту обставину, що строки, встановлені статтею 38 КУпАП, на час судового розгляду минули, колегія суддів убачає наявність підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів приходить до висновку про неповне з'ясування судом першої інстанції всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 1 частини 1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне зясування обставин, що мають значення для справи.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції при ухваленні судового рішення неповно зясував обставини, що мають значення для справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 23, 33, 139, 292, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 21 вересня 2018 року у справі № 420/1518/18 - задовольнити.

Рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 21 вересня 2018 року у справі № 420/1518/18 скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Інспектора СРПП Новопсковського ВП ГУНП в Луганській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора СРПП Новопсковського ВП ГУНП в Луганській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 при складенні постанови серії НК № 104014 від 04.09.2018 року.

Постанову серії НК № 104014 від 04.09.2018 року, винесену поліцейським СРПП Новопсковського ВП ГУНП в Луганській області ст. лейтенантом поліції ОСОБА_2, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст. 121, ч. 2ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч.2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Повне судове рішення складено 05 листопада 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді І.В. Сіваченко

ОСОБА_4