Справа № 813/2881/18
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2018-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року№ 857/378/18
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Качмара В.Я.,

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.,

при секретарі судового засідання Чопко Ю.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2018 року у справі №813/2881/18 (суддя Качур Р.П., м.Львів, повний текст складено 10 серпня 2018 року) за його позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУПФ) в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с.21), просив:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови в перерахунку та виплаті пенсії з урахуванням 5 (п'яти) процентів, внаслідок отриманого захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ (далі ОВС);

зобов'язати ГУПФ здійснити перерахунок та виплачувати йому пенсію з 22.05.2017 за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон №2262-XII) з урахуванням 5 (п'яти) процентів, внаслідок отриманого захворювання, пов'язаного з проходженням служби в ОВС, а всього 67 процентів від грошового забезпечення;

зобов'язати ГУПФ здійснити йому виплату сум недоплаченої частини основного розміру пенсії з 22.05.2017.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В доводах апеляційної скарги наводячи норми матеріального права вказує на те, що він має право на перерахунок пенсії з її збільшенням на 5% суми грошового забезпечення, внаслідок отриманого захворювання, пов'язаного з проходженням служби в ОВС на підставі довідки №3 від 19.01.2016 військово-лікарської комісії ДУ «ТМО МВС України по Львівській області» (далі Довідка).

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача не було підстав для перерахунку позивачу пенсії з її збільшенням на 5% відповідних сум грошового забезпечення на підставі Довідки, оскільки останній звільнений з військової служби у запас (через скорочення штатів).

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.

Судом першої інстанції, встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до витягу з наказу від 06.11.2015 №831 о/с (далі Наказ №831 о/с) ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ у запас за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів) «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ» затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №114 (далі Положення) з посади заступника начальника районного відділу - начальника міліції громадської безпеки Миколаївського районного відділу ГУМВС, з 06.11.2015. Вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні складала 23 роки 10 місяців 06 днів, у пільговому обчисленні - 24 роки 00 місяців 01 день (а.с.9).

Починаючи з 07.11.2015 позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-XII в розмірі 62% відповідних сум грошового забезпечення.

Зі змісту Довідки видно, що позивач непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час, захворювання пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Рішення винесено по медичних документах на день звільнення з ОВС 06.11.2015 (а.с.14).

22.05.2018 ОСОБА_1 звернувся до ГУПФ із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням 5%, які повинні враховуватися в грошове забезпечення при виході на пенсію за станом здоровя відповідно до статті 13 Закону №2262-XII (а.с.10).

Листом від 19.06.2018 №2608/Ш-20/07.05-06 відповідачем відмовлено у проведенні перерахунку пенсії (а.с.11).

22.06.2018 позивач звернувся до ГУПФ із запитом на отримання публічної інформації, та просив повторно розглянути його заяву від 22.05.2018 (а.с.12).

У листі від 27.06.2018 №12248/03.29-15 ГУПФ посилаючись на пункт «а» частини першої статті 13 Закону №2262-XII вказало, що оскільки позивач не звільнявся у відставку за віком або за станом здоровя, а також не проходив в служби у Національній поліції, то перераховувати пенсію у розмірі 67% сум грошового забезпечення немає підстав (а.с.13).

Закон №2262-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону №2262-XII, пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Наведеними положеннями вказаної норми встановлено, що визначальним критерієм для встановлення розміру пенсії (50% чи 55% відповідних сум грошового забезпечення ) є підстава звільнення особи з військової служби. Зокрема, пенсія в розмірі 55% встановлюється звільненим військовослужбовцям виключно у двох випадках: звільнення у відставку за віком або звільнення у відставку за станом здоров'я. При цьому апеляційний суд зазначає, що така підстава звільнення повинна бути зазначена у наказі про звільнення.

Згідно із вимогами пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (далі Закон №580-VIII), поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції.

З матеріалів справи видно, що відповідно до Наказу №831 о/с позивача звільнено з ОВС у запас за пунктом 64 «г» Положення через скорочення штатів та з 07.11.2015 призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-XII в розмірі 62% відповідних сум грошового забезпечення (50% за вислугу 20 років + 12% за кожний рік вислуги понад 20 років) (а.с27-29).

Таким чином, на момент призначення пенсії у скаржника не було права на призначення пенсії у розмірі 67% відповідних сум грошового забезпечення, а відповідачем дотримано вимог законодавства України та правомірно призначено позивачу пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-XII у вищенаведеному розмірі.

ОСОБА_1 звертаючись до ГУПФ із заявами про перерахунок пенсії з урахуванням 5% до грошового забезпечення, внаслідок отриманого захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, фактично просив призначити йому пенсію в розмірі 67% відповідних сум грошового забезпечення (55% відповідних сум грошового забезпечення + 12% за кожний рік вислуги понад 20 років).

Разом з тим, як вірно зазначив суд першої інстанції, факт встановлення Довідкою, що позивач непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час, жодним чином не змінює причину звільнення ОСОБА_1 з ОВС, та, в силу вимог Закону №2262-XII, не створює законних підстав для проведення перерахунку пенсії позивача з її збільшенням на 5% відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги вище наведених законодавчих норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанцій правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2018 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини пятої статті 328 КАС.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4
Повний текст складений 5 листопада 2018 року.