Справа № 456/3537/18
Суддя: Янів Н. М.
Дата ухвалення: 2018-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/3537/18
Провадження № 2-а/456/120/2018
РІШЕННЯ

іменем України

26 жовтня 2018 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Яніва Н. М.

за участю секретаря - Сунак Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Стрий адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу № 2 роти ТОР міста Івано-Франківськ Кожевнікової Юлії Юріївни про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що постановою інспектора взводу №2 роти ТОР у м. Івано-Франківськ Кожевніковою Ю.Ю. від 23.08.2018р. серія ВР № 202422 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.. Вважає вказану постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, а справа закриттю, а дії відповідача протиправними.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 23.08.2018р. близько 10.20 год. був зупинений працівниками поліції, нібито за те, що порушив вимоги п. 8.4 «в» ПДР України, а саме на 164 км автотраси Н-10 Івано-Франківськ - Коломия, керуючи автомобілем марки «Opel Vivaro» р.н. НОМЕР_1, порушив вимоги знаку 3.25 «Обгін заборонений». Дійсно в цей час він керував вищевказаним транспортним засобом, та здійснив обгін іншого транспортного засобу, однак за межами дії знаку 3.25. Зазначає, що під знаком обгін не було допоміжного знака на яку відстань він діє. Також, після вказаного знаку «Обгін заборонений», на відстані приблизно 200 метрів стоїть знак перехрестя, а ще через 200 метрів стоїть ще один знак перехрестя, де і є саме перехрестя, вона є широке асфальтоване, де відносно дія знаку «Обгін заборонений» закінчується, а після перехрестя дублюючого знаку, що обгін заборонений, немає. Надалі по трасі розташований міст, після якого практично повністю стерта дорожня розмітка де ним і був здійснений обгін. З вищенаведеного вбачається, що жодних порушень ПДР України ним не було допущено, а тому спірну постанову слід скасувати, а провадження по справі закрити. В судовому засіданні ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав повністю, додатково пояснив, що повністю заперечує свою вину, оскільки правил дорожнього руху не порушував.

Постанови він не підписував, та не згодний з оцінкою його дій інспектором і з його бездоказовими звинуваченнями, постанова складена безпідставно. Його провина, якщо вона мала місце, повинна бути доведена всесторонньо і повно. А тому просить скасувати вищевказану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідачінспектор взводу № 2 роти ТОП м. Івано-Франківськ Кожевнікова Ю.Ю. в судове засідання не з»явилася, хоча судом була належним чином повідомлена про час та місце слухання справи. Про причини неявки суд не повідомила. Проте, представником відповідача інспектором ІІ категорії відділу моніторингу та аналогічного забезпечення Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Михайлина Ю.Б. подано відзив на позовну заяву, згідно якого з позовними вимогами не погоджуються, вказали, що твердження позивача про те, що він не здійснював обгін транспортного засобу у межах дії знаку 3.25 «Обгін заборонено» не відповідає дійсності, воно спрямоване на уникнення настання для нього негативних наслідків, зокрема у вигляді притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху. Поліцейський, як представник єдиного контролюючого органу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, бачачи порушення зобов»язаний був відреагувати. Крім того, інспектором законно розглянуто справу на місці його вчинення, та при цьому, без складення протоколу про адміністративне правопорушення, з огляду на те, що згідно з приписами ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Вважають вказану постанову законною, обґрунтованою та справедливою, та просять повністю відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

В силу ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З копії постанови вбачається, що 23.08.2018р. близько 10.20 год. на 164 км автотраси Н-10 Івано-Франківськ-Коломия, ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Opel Vivaro» р.н. НОМЕР_1, порушив вимоги знаку 3.25 «Обгін заборонений» чим порушив п.8.4 «в» ПДР України, тим самим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 цього Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху України (далі - ПДР України), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (із змінами та доповненнями).

Згідно зі ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.9 ПДР України передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 8.4 «в» Правил дорожнього руху України (затверджених постановою КМ України від 10.10.2001р. № 1306) «заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі».

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП настає в разі порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягне за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 222 цього Кодексу, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб»єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб»єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до п.10 розділу ІІІ затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Що й було зроблено інспектором поліції.

Однак, в свою чергу інспектором вз. № 2 роти ТОП м. Івано-Франківськ Кожевніковою Ю.Ю. в спірній постанові не наведено обґрунтованих доводів, порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, не представлені такі докази і в судове засідання, а з поданого представником відповідача відзиву на позовну заяву, вина позивача ОСОБА_1 у такому жодним чином не доведена.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адмінвідповідальності, потерпілих, свідків.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Окрім того, судом береться до уваги п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», згідно якого зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 238 і 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Проте, незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_1, інспектором поліції не наведено жодних доказів на підтвердження вчиненого останнім правопорушення, зокрема фото-відео фіксації правопорушення, показання свідків чи інше. Натомість, позивачем долучено до матеріалів справи відеозапис розташування знаків на спірній частині дороги, з якого вбачається, що після дії знаку «Обгін заборонений» на відстані 200 м. стоїть знак перехрестя, а ще через 200м. є ще один знак перехрестя, де і є саме перехрестя, де і закінчується дія знаку «Обгін заборонено», після перехрестя дублюючого знаку немає.

Отже, оскаржувана постанова ґрунтується виключно на даних з постанови про накладення адміністративного стягнення, дійсність яких заперечується позивачем. Інших доказів, які б, відповідно до ст. 251 КУпАП, свідчили про наявність в діях позивача ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, в процесі провадження адміністративної справи, не здобуто.

Крім цього, при накладенні адміністративного стягнення на скаржника в межах санкції ч. 1 ст. 122, в постанові не відображені обставини та дані, які, згідно ч. 2 ст. 33 КУпАП, підлягають врахуванню.

Згідно ст. 245 КУпАП одними із завдань провадження адміністративної справи закон визначає такі, як своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. З вищенаведеного вбачається, що при провадженні справи не були дотримані такі завдання як всебічність, повнота і об'єктивність з'ясування обставин справи.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.293 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та скасовує постанову і закриває справу.

Враховуючи те, що в судовому засіданні, жодним чином не доведена вина ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні, а тому спірну постанову слід скасувати та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Що стосується вимоги позивача, про визнання дій інспектора поліції протиправними, то дослідивши матеріали справи та пояснення позивача, суд не вбачає протиправності в діях інспектора взводу № 2 роти ТОР міста Івано-Франківськ Кожевнікової Ю.Ю., а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити. Керуючись ст.ст. 8, 9, 10, 20, 47, 77, 90, 210-211, 241-246 КАС України, ст.ст. 22, 247, 293 КпАП України суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задоволити частково.

Постанову серія ВР № 202422 від 23 серпня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП України скасувати та провадження у справі закрити.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий суддя Н. М. Янів