Справа № 279/4917/18
Суддя: Волкова Н. Я.
Дата ухвалення: 2018-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
провадження №2-а/279/169/18
Справа № 279/4917/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 року м.Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Волкової Н.Я., з секретарем Прокопчук І.В., за участю позивача ОСОБА_1, розглянувши в порядку спрощеного провадження термінову адміністративну справу №279/4917/18 за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження в справі,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови серії ЕАВ №657304 від 11.10.2018 року по справі про адміністративне правопорушення, зазначивши, що вказаною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.122,ч.2 КУпАП та накладено штраф в розмірі 425 грн. за порушення правил обгону. Вказану постанову вважає незаконною, оскільки не було складено протокол про вчинене порушення, винесена постанова не відповідає вимогам відомчого нормативного акту, справа була розглянута на місці зупинки, а не за місцем знаходження органу, уповноваженого розглядати справу.

Просив постанову скасувати, провадження у справі закрити.

Позивач позовні вимоги підтримав, пояснив, що його було зупинено працівниками поліції, повідомлено, що він порушив правила здійснення обгону. Один з поліцейських взяв його документи та направився до свого автомобіля, двоє інших попросили надати для огляду медичну аптечку, вогнегасник, знак аварійної зупинки. Йому нічого не було розяснено, а зразу ж видано постанову про накладення стягнення. Постанову вважає незаконною, оскільки доказів вчинення правопорушення йому представлено не було.

Відповідач в судове засідання не прибув, про час та місце судового розгляду повідомлявся відповідно до положень ст.268 ч.2 КАС України, відзив на позовну заяву не подав.

Дослідивши подані позивачем письмові докази, суд дійшов висновку про наступне:

Судом встановлено, що відповідачем 11.10.2018 року о 12.48 год. на 589 км дороги М-06 було винесено постанову серії ЕАВ №657304 про накладення адміністративного стягнення на позивача у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень за те, що він 11.10.2018 року о 12.30 год. здійснив обгін на закритому повороті з обмеженою оглядовістю, чим порушив п.14.6.г ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122,ч.2 КУпАП.

Позивач оскаржує прийняте відповідачем рішення з підстав порушення процедури притягнення до відповідальності.

Закон (ст.122,ч.2 КУпАП) передбачає відповідальність, серед іншого, за порушення правил обгону.

П.14.6.г ПДР України передбачено, що обгін заборонено у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.77 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підвідомчість справ про адміністративні правопорушення органам Національної поліції визначена ст.222 КУпАП. До підвідомчості вказаного субєкта віднесенно і розгляд справ про порушення правил дорожнього руху, в т.ч. і передбачених ст.122 ч.2 КУпАП. Згідно ч.2 ст.222 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення регулюється розділом 4 КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУпАП наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, встановлюються на підставі доказів, одним з яких є протокол про адміністративне правопорушення, який згідно частини 3 статті 254 КУпАП не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Вказана норма зазначає три самостійні групи обставин, за наявності яких протокол не складається: 1) містить перелік конкретних правопорушень та можливий максимальний розмір штрафу за їх вчинення, передбачає обмеження для її застосування у виді оспорювання особою допущеного порушення та стягнення, що накладається (частина 1); 2) визначає, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції (перелік наведено у ст.222 КУпАП), та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі (частина 2); 3) випадки, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення (ст.222 ч.3, 309 КУпАП) (частина 3).

Частина 4 вказаної норми зазначає, що у випадках, передбачених частиною другою цією статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.283 цього Кодексу.

Отже, статтею 258 КУпАП передбачено, що працівники органів і підрозділів Національноїх поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень, уповноважені на місці вчинення правопорушення без складання протоколу про адміністративне правопорушення, в тому числі і за умови оспорення особою допущеного порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення.

Така процедура є спрощеною процедурою притягнення особи до відповідальності.

Висновки щодо можливості застосування спрощеного провадження зробив Конституційний Суд України в рішенні №5-рп/2015 від 26 травня 2015 року у справі №1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказані у даному рішенні висновки щодо можливості застосування спрощеного провадження до правопорушень у сфері порушення правил безпеки дорожнього руху були зроблені, враховуючи редакцію ст.258 КУпАП, яка існувала на момент прийняття КСУ вказаного рішення.

Після прийняття КСУ вказаного Рішення Законом України №596-VIII від 14.07.2015 року у вказану норму були внесені зміни, які розширили сферу застосування спрощеного провадження: стаття була доповнена частиною 2 нового змісту: Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції (перелік наведено у ст.222 КУпАП), та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі), відповідно змінилась нумерація наступних частин, були внесені доповнення в частини 4,5: нова редакція частини 4 - У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу, частини 5 - Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Тобто, нова редакція ст.258 КУпАП, прийнята після ухвалення КСУ Рішення №5-рп/15 від 26.05.2015 року, наділяє уповноважених осіб органів Національної поліції застосувати спрощене провадження (без складання протоколу) навіть у разі, якщо особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення. Вказана процедура виправдана тим, що як складання протоколу, який є одним з доказів у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, так і рішення по суті справи постанова, виносяться (складаються) однією і тією ж уповноваженою особою органу (підрозділу) Національної поліції, яка обізнана щодо обставин вчиненого правопорушення, оскільки саме така особа його виявила, і для належного зясування всіх обставин вчиненого вона не потребує наявності протоколу як окремого письмового документу.

Отже, нескладання уповноваженою особою органу Національної поліції протоколу не може розглядатись як єдина та достатня підстава скасування прийнятого такою особою процесуального рішення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення в сфері забезпечення дорожнього руху.

Однак, у тому разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час провадження в справі, в тому числі і спрощеного, заявила про своє бажання скористатись правовою допомогою, не надання такій особі можливості реалізувати надане їй право є порушенням права такої особи на захист, що є безумовною підставою для скасування прийнятого щодо такої особи рішення.

Згідно змісту оскарженої позивачем постанови, його було притягнуто до відповідальності за те, що здійснив обгін в забороненому місці, однак відповідачем не представлено доказів того, що порушення дійсно мало місце, що позивач визнавав факт вчинення порушення та не виявив бажання скористатись послугами захисника.

Враховуючи, що відповідачем не представлено суду будь-яких доказів, на підставі яких відповідач дійшов висновку про наявність в діях позивача складу правопорушення, такі докази в оскаржуваній постанові не вказані, суд виходить з того, що такі докази відсутні. Не надано і будь-яких даних про розяснення відповідачеві прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та надання можливості їх реалізувати, відібрання в нього пояснень, встановлення обставин події.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем не представлено доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.2 КУпАП, та дотримання процедури розгляду справи про вчинення адміністративного правопорушення, тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.243-246,286 КАС України, Кодексом України про адміністративні правопорушення,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Постанову серії ЕАВ №657304 від 11.10.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП скасувати, провадження в справі закрити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 10-денний строк з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .

Сторони та учасники:

Позивач ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач Інспектор Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2, місце знаходження: м.Львів, вул.Перфецького,19.

Суддя Волкова Н.Я.

копія згідно оригіналу