Справа № 274/307/17
Суддя: Замега О. В.
Дата ухвалення: 2018-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 274/2/307/17
провадження № 2-а/0274/12/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.11.2018 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі: головуючого судді Замеги О.В., при секретарі Павлюк - Жук А.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Бердичівського об"єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання незаконними дій (бездіяльності) державного виконавця,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 27.12.2016 року № 49977207 відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в частині стягнення з боржника виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій по справі № 274/1990/15-а.

Позов обґрунтовано тим, що Бердичівським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області 05.01.2017 року отримано постанову про закінчення виконавчого провадження від 27.12.2016 року по примусовому виконанню виконавчого листа № 274/1990/15-а від 24.12.2015 року про зобов"язання Управління розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 у відповідності до вимог ЗУ "Про пенсійне забезпечення" з урахуванням обставин, встановлених судом. В п. 2 резулятивної частини постанови зазначено про стягнення з з Управління витрат на проведення виконавчих дій та виконавчого збору щодо виконання виконавчого листа № 274/1990/15а від 26.10.2016 року по ОСОБА_1. При цьому самих постанов про стягнення вказаних витрат Управління не отримало.

Позивач вважає, що вказані постанови винесені із порушенням норм матеріального та процесуального права. Так, Постанову про закінчення виконавчого провадження отримано позивачем 05.01.2017 року, тобто перебіг процесуального строку звернення до суду починається з 05.01.2017 року. 20.10.2015 року Бердичівським міськрайонним судом винесено постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано відмову управління Пенсійного фонду України в м. Бердичеві та Бердичівському районі щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 2 незаконною. Скасовано рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років № 22 від 22.02.2015 року Головного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про не підтвердження періодів роботи ОСОБА_1 на посадах, які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по списку № 2. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 2 у відповідності до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення" з урахуванням обставин встановлених судом.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 28.01.2016 року на виконання резулятивної частини постанови апеляційна скарга повернута Управлінню у зв"язку з несплатою судового збору.

28.01.2016 року на виконання постанови суду матеріали справи ОСОБА_1 було направлено на повторний розгляд Комісії. 28.03.2016 року позивачем повторно розглянуто заяву та матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 та відмовлено останньому у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Постанову державного виконавця від 28.01.2016 року про відкриття виконавчого провадження отримано позивачем 09.02.2016 року. 12.02.2016 року Управління повідомляло виконавчу службу про хід виконання виконавчого листа, тому виконавчий збір та витрати, пов"язані з проведенням виконавчих дій, не стягуються.

13.02.2017 року представником відповідача до суду подано письмові заперечення, в яких зазначено, що державним виконавцем правомірно винесено постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та витрат виконавчого провадження - це вимога Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 29-32).

Представник позивача у судове засідання не з"явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги не визнає, підтримує раніше подані заперечення проти позову.

Зважаючи на неявку сторін та керуючись приписами ч. 9 ст. 205 та ч. 4 ст. 229 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження..

Суд, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, прийшов до наступного висновку.

Спеціальним законом, що з 05.10.2016 року визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають виконанню є Закон України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 1 ст. 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб..

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення; якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області перебував виконавчий лист № 274/1990/15-а, виданий Бердичівським міськрайонним судом яким зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 2 у відповідності до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення" з урахуванням обставин встановлених судом.

28.01.2016 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 49977207.

27.12.2016 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 49977207.

Також в резулятивній частині даної постанови (п.2) зазначено наступне: скерувати постанову про стягнення виконавчого збору № 47702094 від 27.12.2016 року та постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих дій № 47702094 від 27.12.2016 року до органів казначейського обслуговування.

З наведеного вбачається, що в постанові про закінчення виконавчого провадження ВП № 49977207 помилково зазначено про стягнення виконавчого збору та стягнення витрат на проведення виконавчих дій, оскільки вказано про інше виконавче провадження № 47702094. В матеріалах виконавчого провадження, наданих відповідачем, постанови про стягнення виконавчого збору № 47702094 від 27.12.2016 року та постанови про стягнення витрат на проведення виконавчих дій № 47702094 від 27.12.2016 року відсутні.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1, 3 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Згідно ч. 5 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" ;

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

У відповідності до ч. 9 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження".

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом".

Згідно ст. 42 Закону України "Про виконавче провадження", кошти виконавчого провадження складаються з:

1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця;

3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

Відповідач не надав докази того, що державним виконавцем понесено будь - які витрати по виконавчому провадженню ВП № 49977207, до того ж в матеріалах виконавчого провадження відсутні постанови про стягнення виконавчого збору та про стягнення витрат на проведення виконавчих дій № 47702094, а тому позовні вимоги Бердичівського об"єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області є підставними та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Бердичівського об"єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задовольнити.

Скасувати постанову від 27.12.2016 року ВП № 49977207 відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в частині стягнення з боржника виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій по справі № 274/1990/15-а.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя О.В. Замега