Справа № 815/2455/18
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2018-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/2455/18

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.

Судова колегія Пятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 5 липня 2018р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2018р. ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3 ОУПФ України в м.Одесі, в якому просила:

- визнати неправомірними дій по відмові у виплаті ОСОБА_2 підвищення до пенсії, передбаченого ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 1.10.2017р. по 31.03.2018р.;

- зобов'язати призначити ОСОБА_2 доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, тобто з 1.10.2017р. по 30.11.2017р. - 393,6грн. щомісячно, з 1.12.2017р. по 31.03.2018р.- 411,9грн.;

- зобов'язати виплатити ОСОБА_2 у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 1.10.2017р. по 31.03.2018р. включно у розмірі 2434,8грн..

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що у березні 2018р. вона звернулася із заявою до ОСОБА_3 ОУПФ України в м.Одесі про надання інформації, в якій просила повідомити розмір виплаченої пенсії за період з 1.10.2017р. по 31.03.2018р. і розмір надбавки за статус «діти війни» за вказаний період та у якій просила здійснити нарахування як дитині війни виплати соціальної державної допомоги у розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсії за віком. Проте, УПФ своїм листом від 16.04.2018р. повідомило позивачку, що відповідно до постанови КМУ від 28.12.2011р. №1381 (із змінами внесеними постановою КМУ від 25.03.2014р. №112) передбачено, що дітям війни до пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення встановлене ст.6 ЗУ «Про соціальний захист для дітей війни» провадиться у розмірі 66,43грн. та що для перерахунку розміру надбавки дітям війни відсутні підстави.

Позивачка не погоджується із вказаною відмовою, оскільки ст.6 вказаного Закону (у редакції на час прийняття) було встановлено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком, однак відповідно до п.4 Постанови №1381 у редакції із змінами, внесеними згідно з Постановою КМУ №112 від 25.03.2014р. було встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення, встановлене ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», провадиться у розмірі 66,43грн.. При цьому, на думку позивачки, зазначені зміни у законодавстві суперечать ст.14, ст.1 Першого протоколу Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» щодо дискримінації при виплаті пенсії в залежності від роду занять та позбавленні права на належне майно у формі призначених пенсійних виплат; ст.22, 46, 58 Конституції України щодо недопустимості звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод в тому числі і в сфері соціального захисту та пенсійних виплат; основоположним принципам, закріпленим у ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо рівноправності застрахованих осіб при отриманні пенсійних виплат.

Посилаючись на вищевказане просила позов задовольнити.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 5 липня 2018р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті та відсутні клопотання від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, постанови суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що УПФ відмовляючи у виплаті до пенсії діяло в межах своїх повноважень та на підставі діючого законодавства України.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та обєктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судовою колегією встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_2, 9.03.1939р.н., є дитиною війни та користується пільгами відповідно до ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», про що свідчить довідка Управління праці та соціального захисту населення Малиновської РА за №З-3113 від 2.02.2007р. (а.с.16).

У квітні 2018р. ОСОБА_2 звернулась із заявою до ОСОБА_3 ОУПФ України в Одеській області про надання інформації від 29.03.2018р. У зазначеній заяві ОСОБА_2, посилаючись на те, що згідно ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» з 1.01.2007р. повинна виплачуватись щомісячна соціальна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, просила здійснити перерахунок соціальної державної допомоги за 2007-2018р.. Також, ОСОБА_2 просила повідомити про розмір щомісячної соціальної допомоги у відповідності до ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», що виплачувалась їй за період з 1.01.2007р. по 1.04.2018р. (а.с.19).

ОСОБА_3 ОУПФ України в м.Одесі за №144/Б-1 від 16.04.2018р. було надано відповідь на звернення ОСОБА_2, у якій зазначено про розміри надбавки дітям війни за періоди з 1.01.2007р. по 1.04.2018р. та повідомлено про те, що у відповідності до постанови КМУ за №1381 від 28.12.2011р. (із змінами внесеними Постановою Кабінет Міністрів України від 25.03.2014 №112) передбачено, що дітям війни до пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення, встановлене ст.6 ЗУ «Про соціальний захист для дітей війни» провадиться в розмірі 66,43грн. (а.с.20-21).

Перевіряючи правомірність дій та рішень ОСОБА_3 ОУПФ України в м.Одесі, з урахуванням підстав, за якими позивач повязує їх протиправність та незаконність, судова колегія виходить з наступного.

Правовий статус дітей війни і основи їх соціального захисту та гарантії їх соціальної захищеності шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки визначені ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» за №2195-IV від 18.11.2004р..

Приписами ст.1, 2 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» визначено, що дитина війни - особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2.09.1945р.) Другої світової війни було менше 18 років. Державні соціальні гарантії дітям війни встановлюються з метою: визнання на державному рівні важкого життєвого шляху громадян України, чиє дитинство збіглося з роками Другої світової війни; надання дітям війни соціальної підтримки.

У відповідності до ст.3 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» законодавство України про соціальний захист дітей війни складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів України. Державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Так, приписами ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» (крім тих, на яких поширюється дія ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») визначено, що до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у порядку та розмірах, встановлених КМУ.

Водночас, п.4 постанови КМУ «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» за №1381 від 28.12.2011р. встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення, встановлене ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», провадиться у розмірі 66,43грн..

Таким чином, враховуючи вищевикладене та те, що дітям війни до пенсії виплачується підвищення у порядку та розмірах, встановлених КМУ, який у оскаржуваний позивачкою період з 1.10.2017р. по 31.03.2018р. складає 66,43грн., апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що УПФ відмовляючи у виплаті ОСОБА_2 підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком діяло в межах своїх повноважень та на підставі діючого законодавства України.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,316 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 5 липня 2018р. залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.В. Крусян

ОСОБА_1