Справа № 0540/8312/18-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2018-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року справа №0540/8312/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сіваченка І.В.,

суддів Блохіна А.А., Шишова О.О.,

секретар судового засідання Романченко Г.О.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Світоч» на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2018 року (повне судове рішення складено 07 вересня 2018 року в м. Словянську) в справі № 0540/8312/18-а (суддя в І інстанції Мозговая Н.А.) за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Світоч» до Головного управління Держпраці у Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Світоч» (далі позивач, товариство) звернулось до суду з позовною заявою до Головного управління Держпраці у Донецькій області (далі відповідач, Управління) про визнання протиправною та скасування постанови № ДЦ316/337/АВ/П/ЗБ-ФС від 25.06.2018 про накладення штрафу в сумі 11169,00 грн.

Окрім цього, позивач подав до суду заяву про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення стягнення на підставі постанови № ДЦ316/337/АВ/П/ЗБ-ФС про накладення штрафу у розмірі 11169,00 грн. у виконавчому провадженні № 57110525, яке перебуває на виконанні в Олександрівському районному відділі ДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Заяву обґрунтовано тим, що основним видом діяльності підприємства є вирощування сільськогосподарських культур. На період вересень - листопад припадає найбільш напружений етап робіт. Вилучення, заборона експлуатації будь-якого обладнання, засобу виробництва, задіяного у виробничій діяльності, блокування, обмеження використання фінансових ресурсів на рахунках підприємства у вказаний період завдасть істотної шкоди виробничому процесу, викликає незворотні наслідки у вигляді втрати врожаю.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2018 року в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, СТОВ «Світоч» подало апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення норм процесуального права, ненадання належної правової оцінки обставинам справи, у зв'язку з чим просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким зупинити стягнення на підставі постанови № ДЦ316/337/АВ/П/ЗБ-ФС від 25.06.2018.

Апелянт наголошує, що застосування державним виконавцем будь-якого із передбачених ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходів примусового виконання рішення, серед яких найвірогіднішим є звернення стягнення на майно, наявні кошти чи заборона розпорядження сільгосппродукцією, призведе до збитків, набагато більших за розмір штрафу.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача до апеляційного суду не прибув.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, встановила наступне.

В період з 05.06.2018 по 06.06.2018 Головним управлінням Держпраці у Донецькій області проведено інспекційне відвідування СТОВ «Світоч» з питань дотримання вимог законодавства про працю в частині мінімальних гарантій в оплаті праці.

За результатами перевірки складено акт інспекційного відвідування № ДЦ 316/337/АВ, на підставі якого заступником начальника відповідача 25.06.2018 винесено постанову № ДЦ316/337/АВ/П/3Б-ФС про накладення штрафу в розмірі 11169,00 грн.

Постанову про накладення штрафу товариство оскаржило в судовому порядку, одночасно подавши заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі цієї постанови в порядку виконавчого провадження.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач не навів жодного доводу щодо необхідності застосування заходів забезпечення позову, тому суд не вбачав очевидних ознак заподіяння небезпеки, шкоди правам та інтересам позивача та інших причин, які б обумовили необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

Процесуальні питання забезпечення позову врегульовано Главою 10 Розділу І Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

За приписами частин 1 та 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обовязку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» та Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України від 06.03.2008 № 2 «Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ» при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Частиною 1 ст. 77 КАС України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а також ч. 2 ст. 74 КАС України, за якою обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та апеляційну скаргу, суд встановив, що необхідність зупинення стягнення на підставі постанови № ДЦ316/337/АВ/П/3Б-ФС в порядку виконавчого провадження фактично вмотивована тим, що в разі, якщо державний виконавець застосує передбачені ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходи примусового стягнення, СТОВ «Світоч» може зазнати значних збитків.

При цьому, ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції товариство не надало доказів застосування державним виконавцем будь-яких заходів примусового стягнення. Тобто, доводи апелянта ґрунтуються на ймовірності понесення ним збитків. Реальність настання таких негативних наслідків позивачам не доведена.

Не вказує позивач і на те, що йому щось заважає звернутись, в разі необхідності, до державного виконавця з клопотанням про зупинення вчинення виконавчих дій в звязку з оскарженням в судовому порядку постанови Держпраці.

Стосовно доводів апелянта з приводу очевидних порушень закону при винесенні спірної постанови, колегія суддів зазначає, що питання правомірності постанови № ДЦ316/337/АВ/П/3Б-ФС є предметом цього спору, тому його вирішення на стадії розгляду заяви про забезпечення позову є неможливим, оскільки фактично означає вирішення спірних правовідносин по суті.

Очевидності порушень законодавства колегія суддів також не вбачає.

Враховуючи, що позивачем не надано доказів настання негативних наслідків виконання постанови № ДЦ316/337/АВ/П/3Б-ФС в межах виконавчого провадження, суд апеляційної інстанції погоджується з викладеним в оскаржуваній ухвалі висновком щодо відсутності підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм процесуального права. У зв'язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 23, 33, 139, 195, 292, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Світоч» залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2018 року в справі № 0540/8312/18-а залишити без змін.

Повне судове рішення 07 листопада 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.В. Сіваченко

Судді А.А. Блохін

ОСОБА_2