Справа № 826/7957/18
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2018 року 17:17 № 826/7957/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., за участю секретаря судового засідання Прокопенко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції у місті Києві

третя особа Святошинське управління поліції Головного управління Національної поліції

у місті Києві

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1,

від позивача - Лебедєв В.В.,

від відповідача - Рогова І.А.,

від третьої особи - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Національної поліції у місті Києві (далі по тексту - відповідач, ГУНП у місті Києві), третя особа - Святошинське управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві (далі по тексту - третя особа, Святошинське УП ГУНП у місті Києві), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у місті Києві №533 від 13 квітня 2018 року в частині призначення і проведення службового розслідування відносно заступника начальника відділу поліції №2 (з обслуговування житлового масиву «Південна Борщагівка») Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_1;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у місті Києві №302 від 11 травня 2018 року в частині накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади заступника начальника відділу поліції №2 (з обслуговування житлового масиву «Південна Борщагівка») Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_1;

- поновити ОСОБА_1 на службі в Національній поліції України на посаді заступника начальника відділу поліції №2 (з обслуговування житлового масиву «Південна Борщагівка») Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві з 11 травня 2018 року;

- допустити негайне виконання постанови в частині поновлення на роботі.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що з 30 березня 2009 року останній проходив службу в органах внутрішніх справ та в органах Національної поліції України.

Наказом Головного управління Національної поліції у місті Києві №533 від 13 квітня 2018 року стосовно позивача призначено проведення службового розслідування, на період якого останнього відсторонено від виконання службових обов'язків за посадою заступника начальника відділу поліції №2 (з обслуговування житлового масиву «Південна Борщагівка») Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві. З вказаним наказом позивач ознайомлений 19 квітня 2018 року.

Наказом Головного управління Національної поліції у місті Києві від 11 травня 2018 року №302 за вчинення дисциплінарного проступку на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади, з яким останній ознайомлений 18 травня 2018 року.

На думку позивача, вказані вище накази є протиправними та такими, що прийняті з порушенням вимог чинного законодавства та порушують права останнього, а тому підлягають скасуванню.

Так, як зазначено у позовній заяві, при проведені службового розслідування відносно позивача, на думку останнього, було порушено вимоги пункту 2.5 Інструкції про порядок проведення службового розслідування в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 березня 2013 року №230.

При цьому, не погоджуючись з наказом №302 від 11 травня 2018 року, позивач зазначив, що його притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у вчиненні слідчих (розшукових) дій без розпочатого досудового розслідування у кримінальному провадженні та доручення слідчого, проникненні до житлового приміщення, а саме будинку АДРЕСА_1, без добровільної згоди власника, з метою проведення слідчих (розшукових) дій, проведенні обшуку кімнати в цьому ж будинку без ухвали слідчого судді.

Позивач вказує, що описані в наказі №302 від 11травня 2018 року події та їх аналіз, наведені порушення норм чинного законодавства та відомчих актів, не відповідають дійсності.

При цьому, позивач зазначає, що 09 березня 2018 року співробітниками відділу поліції №2 (з обслуговування житлового масиву «Південна Борщагівка») Святошинського УП ГУНП у місті Києві проводилася перевірка отриманої інформації, яка становила оперативний інтерес. В межах проведення заходів пошукового характеру про отриману інформацію було доведено керівництво Святошинського УП ГУНП у місті Києві і, за погодження заступника начальника Святошинського УП ГУНП у місті Києві, співробітниками відділу поліції №2 був здійснений комплекс заходів оперативного характеру, які мали на меті виявлення особи, яка готує або скоїла злочин, та попередження злочину. Так, співробітниками відділу поліції №2 Святошинського УП ГУНП у місті Києві був виявлений громадянин ОСОБА_4, який становив оперативний інтерес, та встановлено його місце проживання, а саме будинок АДРЕСА_1, власником якого є громадянин ОСОБА_5 Під час спілкування з останніми, як вказав позивач, було перевірено документи ОСОБА_4 та проведено огляд приміщення будинку за вказаною вище адресою.

Позивач у своїй позовній заяві наголосив, що перевірка документів та огляд приміщення проводились виключно з добровільної згоди вказаних вище громадян, а огляд приміщення не був пов'язаний із здійсненням обшуку, оскільки був направлений виключно на реалізацію оперативного пошуку, тобто на перевірку оперативної інформації про наявність заборонених законом предметів у ОСОБА_4, огляд проводився за згодою власника приміщення у присутності осіб, необхідних для таких процедур. Етичні норми спілкування з громадянами поліцейськими порушені не були.

Крім того, позивач зазначив, що оскільки під час здійснення вказаних вище дій ніяких заборонених предметів, ознак готування до злочину чи ознак вчиненого злочину встановлено не було, то і підстав для внесення відповідної інформації до системи єдиного обліку і повідомлень про злочини або до Єдиного реєстру досудових розслідувань не було. Позивач наголосив на тому, що будь - яких грошових коштів або іншого майна у вказаних вище громадян вилучено не було, їх грошовими коштами або іншим майном у протиправний спосіб співробітники поліції не заволодівали.

Таким чином, на думку позивача, здійснений співробітниками поліції комплекс заходів відносився включно до оперативних дій, наслідком яких, у випадку отримання позитивного результату, могло б стати розпочате кримінальне провадження за ознаками того чи іншого кримінального правопорушення. При цьому, позивач зауважив, що чинний Кримінальний процесуальний кодекс України передбачає можливість проведення невідкладних заходів без ухвали слідчого судді.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог представник відповідача послався на те, що 13 березня 2018 року на адресу т.в.о. начальника ГУНП у місті Києві полковника поліції Нечитайла В.О. надійшов рапорт начальника Святошинського управління поліції ГУНП у місті Києві полковника поліції Ткаченка В.М. про те, що Святошинським УП ГУНП У місті Києві 10 березня 2018 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001945, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України, за фактом умисного вбивства громадянина ОСОБА_4, труп якого виявлено 10 березня 2018 року, близько 00:30 годин на проспекті Перемоги, 135 у місті Києві зі слідами насильницької смерті. Згідно вказаного рапорту у ходів досудового слідства встановлено, що в день вчинення вбивства ОСОБА_4 близько 18:00 годин, останній був затриманий працівниками відділу поліції №2 (з обслуговування житлового масиву «Південна Борщгівка») Святошинського УП ГУНП у місті Києві, а саме: начальником ВП №2 Святошинського УП підполковником поліції Примаченком Р.М., заступником начальника ВП №2 Святошинського УП капітаном поліції ОСОБА_1, начальником сектору кримінальної поліції ВП №2 Святошинського УП старшим лейтенантом поліції Цалком А.В. та оперуповноваженим цього ж відділу старшим лейтенантом поліції Грабарівським С.В.

Згідно наявної інформації, як зазначено у відзиві на позовну заяву, вказані працівника Святошинського УП ГУНП у місті Києві 09 березня 2018 року в період з 20 по 21 годину здійснювали огляд помешкання за місцем тимчасового мешкання ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_2, ніби то за підозрою його у зберіганні вогнепальної зброї та вилучили за місцем його мешкання пістолет. При цьому вказані працівники поліції не доповіли керівництву управління про наявність у них інформації про можливу причетність ОСОБА_11 до вчинення кримінальних правопорушень та проведення відносно останнього заходів, що можуть порушувати його конституційні права, а також не зареєстрували до Журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події управління матеріалів за фактом вилучення зброї. Крім того, після виявлення трупа ОСОБА_4, та наявності ознак, що вказували на вчинення особливо тяжкого злочину, вказані працівники не доповіли керівництву управління та відділу кримінальної поліції про наявність у них інформації щодо ОСОБА_4, його зв'язків та причин, що могли призвести до вчинення відносно нього злочину.

За фактами вказаними у рапорті начальника Святошинського УП ГУНП у місті Києві Ткаченка В.М., як зазначає представник відповідача у відзиві на позовну заяву, за вказівкою т.в.о. начальника ГУНП у місті Києві полковника поліції Нечитайла В.О. наказом ГУНП у місті Києві від 19 березня 2018 року №395 призначено службове розслідування.

04 травня 2018 року начальником ГУНП у місті Києві полковником поліції Крищенком А.Є. затверджено висновок службового розслідування за фактами, вказаними у рапорті начальника Святошинського УП ГУНП у місті Києві Ткаченка В.М.

11 травня 2018 року наказом ГУНП у місті Києві №302 на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у здійсненні слідчих (розшукових) дій без розпочатого досудового розслідування у кримінальному провадженні та доручення слідчого, проникненні до житлового приміщення, без добровільної згоди власника, з метою проведення слідчих (розшукових) дій, проведенні обшуку кімнати без ухвали слідчого судді, внаслідок порушення частини 1 статті 12, частини 2 статті 41, частини 1 статті 233, частин 1, 2 статті 234 КПК України, абзаців 1, 2, 3 частини 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року №1179, абзаців 2 та 3 частини 1 статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України та пунктів 1 ,2, 3 частини 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію».

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції у місті Києві №533 від 13 квітня 2018 року щодо призначення та проведення службового розслідування, останнє проводилось на підставі факту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 162 КК України, окремими поліцейськими Святошинського УП ГУНП у місті Києві, а саме: 20 березня 2018 року до Київської місцевої прокуратури №8 із заявою звернувся громадянин ОСОБА_13 щодо можливих неправомірних дій з боку поліцейських Святошинського УП ГУНП у місті Києві, які 09 березня 2018 року провели незаконний обшук належного йому житла по АДРЕСА_3 За заявою ОСОБА_13 Київською місцевою прокуратурою №8 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000056 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 162 КК України. Відповідно, 12 травня 2018 року начальником ГУНП у місті Києві Крищенком А.Є. затверджено висновок службового розслідування стосовно того, що остаточне рішення щодо проходження окремими працівниками Святошинського УП ГУНП у місті Києві, у тому числі ОСОБА_1, служби в поліції прийняти після набрання законної сили рішенням органів прокуратури та суду щодо притягнення до кримінальної відповідальності останніх.

Тому, як вказує представник відповідача, в даному випадку мова йде про два різні накази ГУНП у місті Києві про призначення та проведення службового розслідування, з різними витікаючими від них наслідками.

Тобто, позивач оскаржує наказ ГУНП у місті Києві №533 від 13 квітня 2018 року, відповідно до якого похідним від нього не є наказ ГУНП у місті Києві №302 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Святошинського УП ГУНП у місті Києві».

При цьому, як зауважив представник відповідача у відзиві на позовну заяву, при визначення виду дисциплінарного стягнення враховувалося тяжкість проступку, обставини, з яких його скоєно, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків тощо.

Наказом ГУНП у місті Києві від 08 червня 2018 року №569 о/с позивача звільнено з займаної посади згідно з пунктом 3 частини 1 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади, підставою для звільнення позивача стало порушення останнім ряду норм законодавства.

Крім того, у відзиві на позовну заяву зазначено, що доводи позивача стосовно того, що у кімнаті ОСОБА_4 ним та іншими співробітниками Святошинського УП ГУНП у місті Києві проводився огляд приміщення та перевірка лише з добровільної згоди, який не був пов'язаний із здійсненням обшуку, а був направлений виключно на реалізацію оперативного пошуку, тобто на перевірку оперативної інформації, не відповідає дійсним матеріалам справи та доказам, які були зібрані під час проведення службового розслідування.

Акцентування позивачем, що проведені ним дії відносились виключно до оперативних дій та були спрямовані на перевірку оперативної інформації, на думку представника відповідача, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки дії працівників Святошинського УП ГУНП у місті Києві, в тому числі і позивача, не відповідають встановленим приписам і Закону України «Про оперативно - розшукову діяльність», яка регламентує проведення оперативно - розшукової діяльності, в тому числі і перевірки отриманої оперативної інформації, а також окремим приписам КПК України.

Також представник відповідача зазначив, що не можуть бути прийняті до уваги й доводи позивача в частині можливого проведення певних невідкладних дій без ухвали слідчого судді, оскільки такі твердження не відповідають вимогам діючого КПК України.

На думку представника відповідача посилання позивача в тій частині, що оскільки не отримано будь - яких фактичних даних, то й необхідності у складанні відповідних процесуальних документів та зверненні до слідчого судді не виникло, є такими, що суперечать вимогам діючого законодавства України.

Крім того, у відзиві на позовну заяву зазначено, що позивач допустив порушення ряду норм іншого спеціального законодавства, а саме: абзаців 1-3 частини 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року №1179.

У відповідності до пункту 2.5 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 березня 2013 року №230, як вказує представник відповідача, підстави для призначення службового розслідування можуть міститися в службових документах осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, до таких документів можуть відноситися рапорти, доповідні записки та інші документи, що використовуються у діловодстві поліції.

На підставі вищевикладеного представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Третя особа письмових пояснень щодо позовної заяви або відзиву на неї не надала з невідомих суду обставин.

Не погоджуючись з доводами, викладеними у відзиві на позовну заяву, представник позивача 23 жовтня 2018 року надав суду письмові пояснення, відповідно до яких зазначив, що позивач не порушував вимоги чинного КПК України під час вчинення оперативних дій 09 березня 2018 року.

Крім того, представник позивача наголосив на тому, що під час проведення службового розслідування були допущені певні порушення, зокрема, в матеріалах справи містяться пояснення, відібрані неіснуючим співробітником Департаменту внутрішньої безпеки у особи, яка ніколи не займала повідомлену нею посаду (помічник судді Святошинського районного суду міста Києва), а тому позивач змушений був відреагувати на таку інформацію направленням заяви про вчинення кримінального правопорушення до прокуратури міста Києва.

Також представник позивача звернув увагу на те, що службове розслідування, проведене відносно ОСОБА_1 та інших осіб, призначене всупереч вимогам Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 березня 2013 року №230 і чинної на момент призначення службового розслідування.

Так, у відзиві на позовну заяву, як зазначено у письмових поясненнях представника позивача, вказано, що службове розслідування призначене на підставі рапорту начальника Святошинського УП Ткаченка В.М., направленого до ГУНП у місті Києві 13 березня 2018 року із повідомленням про те, що із матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001945, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 березня 2018 року за фактом вбивства гр. ОСОБА_4, ініціатору службового розслідування (Ткаченко В.М.) стало відомо про порушення окремими співробітниками Святошинського УП вимог кримінального процесуального законодавства.

Як зазначив представник позивача, вказана вище інструкція не передбачає такої підстави для ініціювання службового розслідування, як рапорт, натомість містить вимогу щодо наявності клопотання. Крім того, представник позивача наголосив на тому, що слідчим у кримінальному провадження №0001945 не було надано дозволу на розголошення матеріалів досудового розслідування і не надавалось доручень, як начальнику Святошинського УП, так і іншим особам на ініціювання службового розслідування відносно ОСОБА_1 та інших співробітників. Окремо представник позивача зазначив, що кримінальне провадження №0001945 було відкрито на підставі відомостей про вбивство громадянина ОСОБА_4 і до проникнення у помешкання, у якому він проживав, відношення не має.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 травня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 травня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 серпня 2018 року закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні 23 жовтня 2018 року позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги та просили суд їх задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги не визнала та просила у їх задоволені відмовити, підтримавши доводи, викладені у відзивах на позовну заяву. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, хоча і був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю на адресу суду не надходило.

Заслухавши пояснення сторін, які з'явилися в судове засідання, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі по тексту - Закон України від 02 липня 2015 року №580-VIII), Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22 лютого 2006 року N3460-IV (далі - Дисциплінарний Статут) та Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 березня 2013 року №230 (далі по тексту - Інструкція №230).

У відповідності до пункту 19 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України індивідуальний акт - акт (рішення) суб'єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Враховуючи те, що дія наказу Головного управління Національної поліції у місті Києві від 13 квітня 2018 року №533 «Про призначення та проведення службового розслідування», у тому числі стосовно позивача, вичерпується його виконанням, а сам наказ стосується прав та інтересів останнього, суд дійшов висновку, що вказаний наказ підлягає оскарженню в порядку адміністративного судочинства також й в тій частині, в якій він оскаржується позивачем.

Так, згідно з частиною 1 статті 59 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Згідно з положеннями статті 19 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Пунктом 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23 грудня 2015 року № 901-VIII передбачено, що до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» на поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» від 22 лютого 2006 року № 3460-IV (далі - Дисциплінарний статут).

Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15 березня 2018 року №2337 - VIII, який набрав чинності 07 жовтня 2018 року, затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України.

Враховуючи те, що спірні правовідносини виникли до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статус Національної поліції України» від 15 березня 2018 року №2337 - VIII, при вирішення справи по суті застосуванню підлягають положення Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» від 22 лютого 2006 року № 3460-IV.

У відповідності положень статті 14 Дисциплінарного статуту з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 березня 2013 року №230, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2013 року за № 541/23073, затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України.

У відповідності до пункту 2.1. Інструкції №230 підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Згідно з підпунктами 2.2.2 та 2.2.20. пункту 2.2. Інструкції №230, службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі: реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про скоєне особою РНС кримінальне правопорушення; отримання інформації про скоєння інших, не визначених підпунктами 2.2.1 - 2.2.19 цього пункту, дисциплінарних проступків, які уповноважена на призначення службового розслідування особа вважатиме достатніми для його проведення.

У відповідності до пункту 2.5. Інструкції №230 підстави для призначення службового розслідування можуть міститися в службових документах осіб РНС, матеріалах перевірок, письмових зверненнях громадян України, осіб без громадянства та іноземців, депутатських запитах та зверненнях народних депутатів України, повідомленнях уповноважених органів досудового розслідування, заявах і повідомленнях інших правоохоронних органів, підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації або в інших документах, отриманих в установленому законодавством України порядку.

Згідно з частиною 3 статті 14 Дисциплінарного статуту, забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника. Аналогічна норма міститься й у пункті 3.4. Інструкції №230.

З 30 березня 2009 року по 06 листопада 2015 року ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України.

Наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України №1016 від 06 листопада 2015 року позивач звільнений в запас Збройних Сил України.

Наказом Головного управління Національної поліції у місті Києві №172 від 07 листопада 2015 року прийнятий на службу до відділу поліції №2 Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві на посаду старшого оперуповноваженого.

З 05 травня 2016 року займав посаду заступника начальника відділу поліції №2 (з обслуговування житлового масиву «Південна Борщагівка») Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві.

При цьому, суд звертає увагу, що у відповідності до наявних в матеріалах справи доказів безпосереднім начальником позивача, як заступника начальника відділу поліції №2 (з обслуговування житлового масиву «Південна Борщагівка»), на момент виникнення спірних правовідносин був начальник відділу поліції №2 (з обслуговування житлового масиву «Південна Борщагівка») Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві підполковник поліції Примаченко Роман Миколайович.

З матеріалів справи вбачається, що 22 березня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 162 Кримінального кодексу України за заявою ОСОБА_5, фабула правопорушення: 09 березня 2018 року о 20 годині 00 хвилин співробітники Святошинського УП ГУНП у місті Києві, незаконно, без відповідних процесуальних повноважень, провели обшук приміщення кімнати будинку АДРЕСА_1 що на праві власності належить ОСОБА_5, тим самим порушили недоторканість житла громадян, що підтверджується копією Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23 березня 2018 року.

Також з наявної в матеріалах справи копії наказу Головного управління Національної поліції у місті Києві від 13 квітня 2018 року №533 «Про призначення та проведення службового розслідування» вбачається, що 11 квітня 2018 року до управління кадрового забезпечення зі Святошинського управління поліції надійшла інформація про неналежне виконання службових обов'язків окремими працівниками відділу поліції №2 (з обслуговування житлового масиву «Південна Борщагівка») та відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України й на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» проведення службового розслідування наказано комісії у складі: голови комісії - начальника управління кадрового забезпечення полковника поліції Волобуєва А.М.; членів комісії: заступника начальника управління - начальника відділу інспекції з особового складу управління кадрового забезпечення майора поліції Мащенка С.М.; заступника начальника інспекторського відділу управління організаційно - аналітичного забезпечення та оперативного реагування капітана поліції Білоуса О.С.; старшого інспектора з особливих доручень відділу інспекції з особового складу управління кадрового забезпечення старшого лейтенанта поліції Лемберського О.О.

Пунктом 3 вказаного наказу вирішено відсторонити на період проведення службового розслідування, у тому числі майора поліції ОСОБА_1, від виконання службових обов'язків за посадою заступника начальника відділу поліції №2 (з обслуговування житлового масиву «Південна Борщагівка») Святошинського управління поліції. Так, як вже встановлено судом та вбачається зі змісту наказу Головного управління Національної поліції у місті Києві від 13 квітня 2018 року №533 «Про призначення та проведення службового розслідування», підставою для видання вказаного наказу стало надходження зі Святошинського управління поліції 11 квітня 2018 року до управління кадрового забезпечення інформації про неналежне виконання службових обов'язків окремими працівниками відділу поліції №2 (з обслуговування житлового масиву «Південна Борщагівка»), зокрема, начальником відділу поліції №2 (з обслуговування житлового масиву «Південна Борщагівка») Святошинського управління поліції ГУНП у місті Києва Примаченком Р.М., заступником начальника відділу поліції №2 (з обслуговування житлового масиву «Південна Борщагівка») Святошинського управління поліції ГУНП у місті Києва ОСОБА_1, начальником сектору кримінальної поліції відділу поліції №2 (з обслуговування житлового масиву «Південна Борщагівка») Святошинського управління поліції ГУНП у місті Києва Цалко А.В.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідно до пункту 3 вказаного наказу окрім позивача, начальника відділу поліції №2 (з обслуговування житлового масиву «Південна Борщагівка») Святошинського управління поліції ГУНП у місті Києва Примаченка Р.М., який був безпосереднім начальником позивача, також відсторонено від займаної ним посади на період проведення службового розслідування.

Зазначені обставини виключали можливість участі у проведенні службового розслідування щодо позивача його безпосереднього керівника.

В той же час, суд звертає увагу, що Інструкція №230, яка визначає порядок проведення службового розслідування, не містить обов'язкової умови щодо наявності саме відповідного письмового повідомлення (інформації), а також зазначення змісту такого повідомлення (інформації) у тексті наказу про призначення та проведення службового розслідування або наведення обґрунтувань у самому змісті наказу.

При цьому, саме з метою доведення або спростування інформації, яка надійшла зі Святошинського УП ГУНП у місті Києві, начальником Головного управління Національної поліції у місті Києві було призначено службове розслідування.

За таких підстав, доводи позивача в частині порушення відповідачем під час видання оскаржуваного наказу від 13 квітня 2018 року № 533 пункту 2.5. та пункту 3.4 Інструкції №230 є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогам чинного законодавства України, а тому суд приходить до висновку, що відповідачем під час видання наказу від 13 квітня 2018 року №533 «Про призначення та проведення службового розслідування» стосовно позивача не порушено вимог Дисциплінарного статуту та Інструкції №230, зокрема, статті 14 Дисциплінарного статуту та пунктів 2.5., 3.4. Інструкції №230.

Наведене в сукупності свідчить про те, що наказ Головного управління Національної поліції у місті Києві від 13 квітня 2018 року №533 «Про призначення та проведення службового розслідування» в частині, що стосується позивача, виданий в порядку та спосіб, визначені законодавством України, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання його протиправним та скасування не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, суд звертає увагу, що позивачем не оскаржується висновок, який був складений за результатами проведеного службового розслідування 12 травня 2018 року та затверджений Заступником Голови Національної поліції України - начальником Головного управління Національної поліції у місті Києві 12 травня 2018 року, призначеного на підставі наказу Головного управління Національної поліції у місті Києві від 13 квітня 2018 року №533, відповідно до якого комісія вирішила згідно вимог пункту 10 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» остаточне рішення щодо подальшого проходження служби в поліції, у тому числі майором поліції ОСОБА_1, прийняти після набрання законної сили рішенням органів прокуратури та суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, а тому судом не досліджуються обставини, встановлені під час проведення такого службового розслідування.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції у місті Києві №302 від 11 травня 2018 року в частині накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади заступника начальника відділу поліції №2 (з обслуговування житлового масиву «Південна Борщагівка») Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_1, суд зазначає наступне.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначає Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, затверджений Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV.

Стаття 1 Дисциплінарного статуту передбачає, зокрема, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Відповідно до статті 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Згідно частин 1, 2 статті 5 Дисциплінарного статуту, за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Частина 1 статті 7 Дисциплінарного статуту передбачає, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Згідно статті 12 Дисциплінарного статуту, на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Як вже зазначалося судом, відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту, з метою упорядкування питань призначення, проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 березня 2013 року № 230 затверджена Інструкція про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України.

Зазначена Інструкція визначає порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб ОВС України при його проведенні.

Відповідно до пункту 2.1 розділу 2 Інструкції підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового та начальницького складу службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмування (поранення), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Підпункт 2.2.5 пункту 2.2 розділу 2 Інструкції визначає, що службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі скоєння особою РНС адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 14 Дисциплінарного статуту начальник призначає службове розслідування з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу.

Частинами 5, 6 статті 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 12 Дисциплінарного статуту, на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень звільнення з органів внутрішніх справ.

Частиною 10 статті 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Як вбачається з наданої суду копії рапорту начальника Святошинського УП ГУНП у місті Києві полковника міліції Ткаченка В.М., адресованого на ім'я т.в.о. начальника ГУНП у місті Києві полковника поліції Нечитайла В.О., який зареєстрований ГУНП у місті Києві 13 березня 2018 року за №1714/125/05/54-2018, начальник Святошинського УП ГУНП у місті Києві Ткаченко В.М. повідомив т.в.о. начальника ГУНП у місті Києві полковника поліції Нечитайла В.О. про те, що Святошинським УП ГУНП у місті Києві проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні за частиною 1 статті 115 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 березня 2018 року №0001945 за фактом умисного вбивства ОСОБА_4.

За вчинення вказаного злочину працівниками ВКП управління 10 березня 2018 року затриманий ОСОБА_18, якому 11 березня 2018 року оголошено підозру у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України.

У ході проведення досудового слідства встановлено, що в день вчинення вбивства ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року близько 18:00 год. останній по проспекту Перемоги, 136 в місті Києві був затриманий працівниками територіального відділу поліції №2 (з обслуговування житлового масиву «Південна Борщагівка») Святошинського УП ГУНП у місті Києві, а саме:

начальником територіального відділу підполковником поліції Примаченком Романом Миколайовичем;

заступником начальника територіального відділу капітаном поліції ОСОБА_1;

начальником сектору кримінальної поліції територіального відділу старшим лейтенантом поліції Цалком Андрієм Вікторовичем;

оперуповноваженим СКП старшим лейтенантом поліції Грабарівським Сергієм Вікторовичем.

Згідно наявної інформації, вказані працівники Святошинського райуправління 09 березня 2018 року в період з 20 по 21 годину здійснювали огляд помешкання за місцем тимчасовим мешканням ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_2, п/б, нібито за підозрою його у зберіганні вогнепальної зброї та вилучили за місцем його мешкання пістолет. При цьому, вказані працівники не доповіли керівництву управління про наявність у них інформації про можливу причетність ОСОБА_11 до вчинення кримінальних правопорушень та проведення відносно ОСОБА_11 заходів, що можуть порушувати його конституційні права, а також не зареєстрували до ДЕО управління матеріалів за фактом вилучення зброї.

Крім того, після виявлення трупа ОСОБА_4 та наявності ознак, що вказували на вчинення особливо тяжкого злочину, вказані працівники не доповіли керівникам управління та відділу кримінальної поліції про наявність у них інформації щодо ОСОБА_4, його зв'язків та причин, що могли призвести до вчинення відносно нього злочину.

За вказаних фактом просив провести службове розслідування.

У відповідності до наданої суду копії Наказу Головного управління Національної поліції у місті Києві від 19 березня 2018 року №395 «Про призначення та проведення службового розслідування» за наслідками розгляду рапорту начальника Святошинського управління поліції полковника поліції Ткаченка В.М., зареєстрованому за №1714/125/05/54-2018 від 13 березня 2018 року, у якому зазначено про факти неналежного виконання своїх службових обов'язків та можливі неправомірні дії з боку окремих працівників відділу поліції №2 (з обслуговування житлового масиву «Південна Борщагівка») Святошинського управління поліції, відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України та на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» призначено службове розслідування.

Суд звертає увагу, що від ОСОБА_1 в рамках проведення службового розслідування, призначеного наказом Головного управління Національної поліції у місті Києві від 19 березня 2018 року №395 «Про призначення та проведення службового розслідування», відбиралися письмові пояснення, які враховані під час проведення службового розслідування, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази.

За наслідками проведеного службового розслідування комісією у складі начальника управління карного розшуку ГУНП у місті Києві полковника поліції Худякова Є.О., заступника начальника КМУ ДВБ ГУНП у місті Києві полковника поліції Кіловатого Я.І., старшого оперуповноваженого в ОВС КМУ ДВБ НП України майора поліції Юзви А.А. та оперуповноваженого організаційно - методичного відділу управління карного розшуку капітана поліції Француза А.В. складено висновок від 04 травня 2018 року, який затверджено заступником Голови Національної поліції України - начальником ГУНП у місті Києві полковником поліції Крищенко А.Є. 04 травня 2018 року, відповідно до якого комісія вважає за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у здійсненні слідчих (розшукових) дій без розпочатого досудового розслідування у кримінальному провадженні та доручення слідчого, проникненні до житлового приміщення, а саме будинку АДРЕСА_1, без добровільної згоди власника з метою проведення слідчих (розшукових) дій, проведенні обшуку кімнати в цьому ж будинку без ухвали слідчого судді внаслідок порушення частини 1 статті 13, частини 2 статті 41, частини 1 статті 233, частини 1,2 статті 234 КПК України, абзаців 1, 2, 3 частини 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року №1179, абзаців 2 та 3 частини 1 статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України та пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», на заступника начальника відділу поліції №2 (з обслуговування житлового масиву «Південна Борщагівка») Святошинського управління поліції майора поліції ОСОБА_1 накласти дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади (пункт 3 висновку).

Так, частиною 1 статті 13 КПК України передбачено, що не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до частини 2 статті 41 КПК України під час виконання доручень слідчого, прокурора співробітник оперативного підрозділу користується повноваженнями слідчого. Співробітники оперативних підрозділів (крім підрозділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України) не мають права здійснювати процесуальні дії у кримінальному провадженні за власною ініціативою або звертатися з клопотаннями до слідчого судді чи прокурора.

Згідно з частиною 1 статті 233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Частинами 1, 2 статті 234 КПК України передбачено, що обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Абзацами 1, 2, 3 частини 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року №1179 передбачено, що під час виконання службових обов'язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України.

У відповідності до абзаців 2, 3 частини 1 статті 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII поліцейський зобов'язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров'я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв'язку з виконанням службових обов'язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів проведеного службового розслідування, комісією встановлено факт порушення позивачем вимог частини 1 статті 13, частини 2 статті 41, частини 1 статті 233, частини 1,2 статті 234 КПК України, абзаців 1, 2, 3 частини 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року №1179, абзаців 2 та 3 частини 1 статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України та пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», що підтверджується зібраними під час проведення службового розслідування доказами. При цьому, будь - яких належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки службового розслідування, позивачем ані під час його проведення, ані під час судового розгляду справи не надано.

На підставі висновку службового розслідування від 04 травня 2018 року, наказом Головного управління Національної поліції у місті Києві від 11 травня 2018 року №302 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Святошинського управління поліції» на заступника начальника відділу поліції №2 (з обслуговування житлового масиву «Південна Борщагівка») Святошинського управління поліції майора поліції ОСОБА_1 за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у здійсненні слідчих (розшукових) дій без розпочатого досудового розслідування у кримінальному провадженні та доручення слідчого, проникненні до житлового приміщення, а саме будинку АДРЕСА_1, без добровільної згоди власника з метою проведення слідчих (розшукових) дій, проведенні обшуку кімнати в цьому ж будинку без ухвали слідчого судді внаслідок порушення частини 1 статті 13, частини 2 статті 41, частини 1 статті 233, частини 1,2 статті 234 КПК України, абзаців 1, 2, 3 частини 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року №1179, абзаців 2 та 3 частини 1 статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України та пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади.

В свою чергу, посилання позивача в обґрунтування протиправності вказаного вище наказу, на те, що слідчим у кримінальному провадженні №0001945 не надавалося дозволу на розголошення матеріалів досудового розслідування, як і не надавалось доручень начальнику Святошинського УП ГУНП у місті Києві та іншим особам на ініціювання службового розслідування, а також те, що позивачем направлено до прокуратури міста Києва заяву про вчинення кримінального правопорушення щодо наявності в матеріалах службового розслідування письмових пояснень певної особи, не може бути прийнято судом до уваги, оскільки зазначені обставини жодним чином не спростовують висновків службового розслідування та не свідчать про протиправність наказу Головного управління Національної поліції України від 11 травня 2018 року №302 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Святошинського управління поліції».

Також судом не приймаються до уваги й надані позивачем докази, які підтверджують його науковий статус та наявність наукових публікацій у різних друкованих виданнях, оскільки такі відомості жодним чином не впливають на встановлення факту порушення позивачем вимог законодавства України.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, наказом Головного управління Національної поліції у місті Києві від 08 червня 2018 року №569 о/с «Щодо особового складу» відповідно до пункту 3 частини 1 (як на виконання дисциплінарного стягнення звільнення з посади) статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» призначено майора поліції ОСОБА_1 (0059682) оперуповноваженим сектору розкриття незаконних заволодінь транспортними засобами з посадовим окладом 2500 гривень, звільнивши його з посади заступника начальника відділу поліції №2 (з обслуговування житлового масиву «Південна Борщагівка») цього ж управління. Підставою для винесення цього наказу є наказ Головного управління Національної поліції у місті Києві від 11травня 2018 року №302 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Святошинського управління поліції» та доповідна записка начальника Святошинського управління поліції полковника поліції Ткаченка В.М. від 30 травня 2018 року.

При цьому, суд вважає за доцільне зазначити, що ОСОБА_1 вказаним наказом не звільнено зі служби у рядах Національної поліції, а звільнено із займаної посади заступника начальника відділу поліції №2 Святошинського УП ГУНП у місті Києві.

Більш того, суд звертає увагу, що наказ Головного управління Національної поліції у місті Києві від 08 червня 2018 року №569 о/с «Щодо особового складу» позивачем не оскаржується, що свідчить про наявність згоди позивача щодо призначення його на посаду оперуповноваженого сектору розкриття незаконних заволодінь транспортними засобами Святошинського УП ГУНП у місті Києві.

Наведене в сукупності свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції у місті Києві №302 від 11 травня 2018 року в частині накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення позивача з посади заступника начальника відділу поліції №2 (з обслуговування житлового масиву «Південна Борщагівка») Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_1 в частині поновлення на службі в Національній поліції України на посаді заступника начальника відділу поліції №2 (з обслуговування житлового масиву «Південна Борщагівка») Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві з 11 травня 2018 року, суд дійшов висновку про їх передчасність, оскільки, як вже зазначалося судом, матеріали справи не містять відомостей щодо оскарження позивачем наказу Головного управління Національної поліції у місті Києві від 08 червня 2018 року №569 о/с «Щодо особового складу», яким позивача звільнено з займаної посади, а тому вказані позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, позивачем не підтверджено достатніми та належними доказами факту порушення його прав та охоронюваних інтересів в межах спірних правовідносин, в той час як відповідачем доведено правомірність його дій з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, у суду відсутні правові підстави для задоволення адміністративного позову.

Зважаючи, що у задоволенні позову ОСОБА_1, відмовлено, а іншими учасниками справи судові витрати не понесені, судові витрати не підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко

Повний текст рішення суду виготовлений 06 листопада 2018 року.