Справа № 826/14737/16
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2018-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Аліменка В.О. та Кузьмишиної О.М.,

за участю секретаря - Казюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 серпня 2018 року, яке прийняте в порядку письмового провадження, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення ДПІ у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 10 червня 2016 року № 4-1305/Р та № 5-1305/Р, визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування заборгованості по сплаті транспортного податку у розмірі 15910 грн 71 коп. та зобов'язати ДПІ у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві вилучити із бази даних ІС «Податковий блок» зазначену заборгованість.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 серпня 2018 року вказаний адміністративний позов було задоволено у частині визнання протиправними дій ДПІ у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві та зобов'язання вчинити дії.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення у частині задоволення позовних вимог та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права. Скаржник вказує на те, що позивач не оскаржувала у встановленому законом порядку податкові повідомлення-рішення про нарахування транспортного податку за 2015 рік.

Відзив на апеляційну скаргу ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві від позивача не надходив.

Під час судового засідання представник відповідача підтримала апеляційну скаргу та просила суд її задовольнити з підстав, викладених й ній.

Позивач була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, проте явку свого представника у судове засідання не забезпечила та про причини неявки суду не повідомила. За таких обставин колегія суддів, керуючись ч. 2 ст. 313 КАС України, вирішила розглядати справу за відсутності представника позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ДПІ у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 серпня 2018 року - без змін виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами даної справи не заперечується, що податковими повідомленнями-рішеннями ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві від 10 червня 2016 року № 4-1305/Р та № 5-1305/Р ОСОБА_1 були нараховані податкові зобов'язання з транспортного податку за 2016 рік щодо двох автомобілів.

Відомості про прийняття відповідачем податкових повідомлень-рішень щодо нарахування позивачу податкових зобов'язань з транспортного податку за 2015 рік у матеріалах справи відсутні.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 надала копію квитанції від 12 вересня 2016 року про сплату транспортного податку за 2015 рік у розмірі 75000 грн 00 коп.

Разом з тим, згідно з листом Ірпінського відділення Вишгородської ОДПІ Головного управління ДФС у Київській області від 27 січня 2017 року № 211/14/10-31-17-15 у позивача наявна податкова заборгованість зі сплати транспортного податку на загальну суму 15910 грн. 71 коп.

ОСОБА_1 вважає податкові повідомлення-рішення та дії податкового органу щодо обліку податкової заборгованості у розмірі 15910 грн 71 коп. протиправними, у зв'язку з чим звернулася до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не надав доказів складення, направлення та вручення позивачу податкових повідомлень-рішень про нарахування транспортного податку за 2015 рік.

Рішення суду від 07 серпня 2018 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про скасування податкових повідомлень-рішень від 10 червня 2016 року № 4-1305/Р та № 5-1305/Р позивачем не оскаржувалося.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дій відповідача та зобов'язання вчинити дії, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Дослідивши картку обліку платника податків ОСОБА_1 (а.с. 111-112), колегія суддів встановила, що заборгованість у розмірі 15910 грн. 71 коп. є пенею, що нарахована у зв'язку із порушенням стоку сплати транспортного податку за 2015 рік у розмірі 75000 грн. Пеня нарахована за період з 23 листопада 2015 року по 11 вересня 2016 року.

У відповідності пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу.

Згідно з пп. 129.3.1 п. 129.3 ст. 129 Податкового кодексу України нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов'язань.

Дата закінчення нарахування пені - 11 вересня 2016 року відповідає відомостям про фактичну сплату позивачем транспортного податку за 2015 рік згідно з квитанцією від 12 вересня 2016 року.

Разом з тим, обов'язковою умовою для нарахування пені є встановлення також дати закінчення строків погашення узгодженого грошового зобов'язання.

Положеннями пп. 267.6.1 та пп. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України передбачено обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку. Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Відповідно до пп. «а» пп. 267.8.1 п. 267 ст. 268 Податкового кодексу України транспортний податок сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, з метою доведення правомірності своїх дій щодо нарахування пені у розмірі 15910 грн. 71 коп. відповідач повинен був довести факт складення, надсилання та вручення позивачу податкових повідомлень-рішень про нарахування транспортного податку за 2015 рік у розмірі 75000 грн. 00 коп.

Відповідні докази були витребувані у податкового органу ухвалою суду від 16 травня 2017 року. Згідно з ухвалою суду від 24 липня 2017 року у відповідача було повторно витребувано додаткові докази та попереджено про наслідки невиконання судового рішення.

Разом з тим, Головне управління ДФС у м. Києві не надало суду копії корінців відповідних податкових повідомлень-рішень чи інших доказів фактичного їх складення і направлення позивачу.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, у картці обліку платника податків зазначено, що податкові зобов'язання з транспортного податку за 2015 рік були нараховані згідно з:

- невизначений документ без номеру від 10 червня 2015 року на суму 25000 грн. 00 коп.; термін сплати - 24 серпня 2015 року;

- невизначений документ без номеру від 10 червня 2015 року на суму 25000 грн. 00 коп.; термін сплати - 24 серпня 2015 року;

- невизначений документ без номеру від 09 червня 2015 року на суму 25000 грн. 00 коп.; термін сплати - 24 серпня 2015 року.

Здійснивши аналіз зазначених обставин суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що нарахування позивачу податкового зобов'язання з транспортного податку за 2015 рік у розмірі 15910 грн. 71 коп. є протиправним.

У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду та вирішення даної справи колегія суддів виходить з того, що відповідач не довів факту нарахування позивачу транспортного податку за 2015 рік у порядку, встановленому пп. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України та виникнення передумов, передбачених пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України, для нарахування пені у розмірі 15910 грн. 71 коп.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Доводи апеляційної скарги ДПІ у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 07 серпня 2018 року, та не можуть бути підставами для її скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та прийняв рішення з додержання норм матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ДПІ у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 серпня 2018 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 серпня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді В.О. Аліменко

О.М. Кузьмишина

Постанова складена у повному обсязі 06 листопада 2018 року.

v