Справа № 815/2255/18
Суддя: Левчук О. А.
Дата ухвалення: 2018-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2255/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2018 року Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левчук О.А.,

за участю секретаря Балабан М.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департамент фінансів Міністерства оборони України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом та просить визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 в частині не виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року включно.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що у період провадження ним військової служби нарахування грошового забезпечення здійснювалось не в повному обсязі, а саме у період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового забезпечення. 26.03.2018 року він звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 з рапортом щодо проведення розрахунку та виплати індексації грошового забезпечення за вказаний період, проте йому повідомили, що індексація грошового забезпечення не виплачується у зв`язку з відсутністю механізму її нарахування та виплати за попередні роки. Разом з тим, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. Відповідно до вимог чинного законодавства України, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою умовою для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Нормами Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядком № 1078 визначено джерело коштів на проведення індексації заробітної плати (грошового забезпечення) та не пов`язано індексацію з надходженням коштів до власника підприємства, установи, організації. Отже, відповідачем протиправно не виплачувалась з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року індексація грошового забезпечення.

Представником Військової частини НОМЕР_1 до суду надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначає, що відповідно до п. 1.14 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 11.06.2008 року № 260 визначено, що роз`яснення з питань застосування норм цієї інструкції та інших нормативно-правових актів з питань виплати грошового забезпечення надаються директором Департаменту фінансів Міністерства оборони України та іншими посадовими особами в межах їх компетенції відповідно до законодавства України. Відповідно до п. 7 роз`яснення директора Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 04.01.2016 року № 248/3/9/1/2 у зв`язку із внесенням змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, визначено, індексацію грошового забезпечення не нараховувати до окремого роз`яснення. 27.06.2018 року до Військової частини НОМЕР_1 надійшла відповідь в якій вказано, що нарахування виплати індексації за 2016 і 2017 роки не входить в межі компетенції Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України, адже Міністерством оборони України затверджено фонд грошового забезпечення Командування Військово-Морським Силам Збройних Сил України без урахування потреб для виплати індексації грошового забезпечення на 2016 рік та 2017 рік. Таким чином, командування Військової частини НОМЕР_1 діяло відповідно до чинного законодавства та роз`яснень, оскільки інших розпоряджень не було.

Ухвалою суду від 05 червня 2018 року по справі № 815/2255/18 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

16 липня 2018 року продовжено строк підготовчого провадження.

Ухвалою суду від 10 вересня 2018 року відкладено розгляд справи та призначено засідання на іншу дату.

Ухвалою суду від 20 вересня 2018 року, яка занесена до протоколу судового засідання, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департамент фінансів Міністерства оборони України.

Ухвалою суду від 20 вересня 2018 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, просили адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача проти позовних вимог заперечували в повному обсязі, просили відмовити в їх задоволенні.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департаменту фінансів Міністерства оборони України до суду не з`явився, про дату, час та місце засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, письмових пояснень щодо позовної заяви та/або відзиву не надав.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою (форма 5) № 42/131 від 27.04.2018 року та витягом з послужного списку (а.с. 22-25).

26 березня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із рапортом щодо розрахунку та виплати індексації за 2016 та 2017 роки (а.с. 26).

На рапорті ОСОБА_1 міститься резолюція т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 - «ПК з ФЕР-НФЕС опрацювати та доповісти по суті».

02.04.2018 року ПК з ФЕР-НФЕС повідомлено, що згідно вимог телеграми Департаменту фінансів № 248/1485 від 26.03.2018 року та роз`яснень Міністерства соціальної політики України № 13700/3 від 08.08.2017 та № 7810166-17 від 08.08.2017 року механізму нарахування та виплати грошового забезпечення за попередні періоди немає (а.с. 26).

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулювання відносини у цій галузі визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно ч. 3 ст. 9 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 18 ЗУ «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо, зокрема, індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Статтею 19 ЗУ «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» визначено, що державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Так, правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно ст. 4 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Так, правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 06 лютого 2003 р. № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Згідно п. 4 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення).

Пунктом 5 вказаного Порядку визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Таким чином, на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації, при цьому базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації слід вважати підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання його складових, які не мають разового характеру.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, у період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року Військовою частиною НОМЕР_1 індексація грошового забезпечення ОСОБА_1 не здійснювалась (а.с. 61-62).

При цьому, суд не приймає до уваги посилання відповідача на роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 04.01.2016 року №248/3/9/1/2, оскільки відповідно до п. 14 Порядку № 1078 роз`яснення щодо застосування цього Порядку надає Мінсоцполітики. При цьому, вказані роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України, не є нормативно-правовими актами, а Військова частина НОМЕР_1 має діяти відповідно до закону, який має вищу юридичну силу.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що Міністерство соціальної політики України неодноразово повідомляло Департамент фінансів Міністерства оборони України, що нарахування сум індексації здійснюється у межах коштів установ та організацій, передбачених на ці цілі (а.с .57-60).

Так, суд вважає необґрунтованими доводи представника відповідача на відсутність механізму нарахування індексації грошового забезпечення та фінансових ресурсів для виплати індексації у період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 рік, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» рішення Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Кечко проти України" зауважував, що реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Таким чином, складна фінансово-економічна ситуація в державі жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у позивача права на нарахування індексації грошового забезпечення, що є предметом спору у даній справі.

При цьому, індексація заробітної плати (грошового забезпечення) є одним із способів забезпечення державних соціальних стандартів і нормативів, тому держава не може односторонньо відмовитись від взятих на себе зобов`язань, шляхом не виділення на дані цілі бюджетних асигнувань, без внесення відповідних змін до чинного законодавства щодо зміни соціальних стандартів і нормативів.

За таких обставин, порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 в частині не виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року включно.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, розглянувши справу в межах позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 77, 90, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департамент фінансів Міністерства оборони України (, адреса місцезнаходження: 03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 6) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 в частині не виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року включно.

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням особливостей, встановлених п. 15.5 Розділу VII Перехідних Положень КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 05 листопада 2018 року.

Суддя О.А. Левчук

.