Справа № 2540/2754/18
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2018-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2018 року Чернігів Справа № 2540/2754/18

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді - Кашпур О.В.,

за участі секретаря - Андрушко І.М.,

представника відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про визнання відповіді необгрунтованою та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач 03.08.2018 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області і просить визнати відповідь відповідача від 03.07. 2018 року № = К-6011/0-2942/0/94-18 не обґрунтованою, скасувати та зобов'язати Головне управління Держгеокадастру в Чернігівській області надати їй земельну ділянку 2 (два) гектари землі для ведення особистого селянського господарства на території Дубовогаївської сільської ради.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що земельна ділянка (кадастровий номер 7424 182500: 02:000: 0937) площею 4,9929 га, з приводу якої позивач звернулась до відповідача з проханням надати дозвіл на розробку проекту землеустрою не перебуває у користуванні іншої юридичної особи, це підтверджує відзив на адміністративний позов від 25.05.2018 № 9-25-06-3238/2-18 в іншій справі, в якій теж стверджується, що земельна ділянка площею 4,9929 га передана для ведення фермерського господарства. Головне управління пише, до земельна ділянка передана для ведення фермерського господарства, а наказом, не підтвердило що ця земельна ділянка була передана. Відсутність наказу про передачу земельної ділянки іншій особі, на думку позивача, є ствердженням що земельна ділянка вільна і являється державною власністю, тому на цій площі 4,9929 та можна виділити 2 (два) гектари землі позивачу для ведення особистого селянського господарства. Також, позивач наполягає на тому, що Головне управління Держгеокадастру в Чернігівській області у відзиві зазначає, що земельна ділянка 4.9929 га належить до площі кадастровий номер 7424 18 2500: 02:000: 0936, але, на думку позивача це не так і у площі 4, 9929 га є свій кадастровий номер :02:000:0937. Крім того, позивач вказує на те, що земельна ділянка площею 4,9929 га є окремою земельною ділянкою та не належить до земельної ділянки площею 53 гектари. Враховуючи наведене, позивач вважає, що із земельної ділянки площею 4,9929 га (кадастровий номер :02:000:0937) можливо виділити їй у власність земельну ділянку в межах безоплатної норми приватизації для ведення особистого селянського господарства. За наведених обставин ОСОБА_2 вважає, що відмова відповідача є протиправною та просить задовольнити її позовні вимоги.

Ухвалою суду від 07.08.2018 у справі відкрито провадження, слухання справи призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Цією ухвалою відповідачу надано термін для подачі відзиву на позовну заяву.

Від Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області в межах встановленого терміну надійшов відзив на позовун заяву, в якому представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що земельна ділянка площею 4,9929 га (кадастровий номер :02:000:0937) передана в користування для ведення фермерського господарства ОСОБА_3, а тому в силу ст. 116 ЗК України ця земельна ділянка не може бути виділена іншій особі. З огляду на зазначене, відповідач просить відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позову.

Від представника позивача до суду надійшов відповідь на відзив, в якому останній зазначає, що відповідно листа Прилуцької місцевої прокуратури від 04.12.2017 року № 2211-17 за повідомленням ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області що земельна ділянка площею 4, 9929га землі була передана в оренду 08.11.2016. Також ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області надаючи відзив на позов від 25.05.2018 № 9-25-0.6-3238/2-18 до Чернігівського окружного адміністративного суду по іншій справі зазначило що такої земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0937 площа 4,9929 га не існує, ніякого наказу на її передачу до суду не було надано. Крім того, представник позивача наполягає на тому, що згідно інформації, наданої Дубовогаївською сільською радою фермерського господарства ОСОБА_3 на території Дубовогаївської сільської ради не існує.

Представник в письмовому клопотанні від 24.10.2018 просив розглянути справу за його відстуності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача під час судового засідання позовні вимоги не визнав, просив в їх задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_2 04.06.2018 звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га, на території Дубовогаївської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області в межах земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0937.

Листом №К-6011/0-2942/0/94-18 від 03.07.2018 головне управління Держгеокадастру було повідомлено ОСОБА_2 про те, що земельна ділянка, з приводу якої вона звернулася, знаходиться в межах земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0937, яка перебуває в користуванні іншої особи, а тому у Головного управління немає правових підстав для надання дозволу на розроблення документації із землеустрою.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Згідно із ч. 6, 7 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_4 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Водночас частиною 5 статті 116 Земельного кодексу України передбачено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Під час судового засідання встановлено, що відповідно до Наказу Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 24.06.2016 року №25-9736/14-16-сг (а.с. 49) було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства громадянину ОСОБА_3 та надано в оренду громадянину ОСОБА_3 земельну ділянку площею 4,9929 га (кадастровий номер :02:000:0937), розташовану на території Дубовогаївської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області для ведення фермерського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності строком на 7 років.

Між Головним управлінням Держегеокадастру у Чернігівській області та ОСОБА_5 13.07.2016 було укладено договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер 424182500:02:000:0937) та земельну ділянку передано за актом приймання-передачі обєкта оренди (а.с. 91-99).

Як свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 101-102), відповідно до вимог ст.ст.125, 126 ЗК України право оренди зареєстровано за громадянином ОСОБА_3 08.11.2016.

Отже, враховуючи наведені відомості, на момент звернення ОСОБА_2 до відповідача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою на відведення земельної ділянки (кадастровий номер 424182500:02:000:0937) зазначена земельна ділянка передана у користування іншій особі.

Позивачем до матеріалів справи не надано жодного доказу, який би підтверджував, що право користування земельною ділянкою (кадастровий номер 424182500:02:000:0937) ОСОБА_3 було припинено належним чином. Також, на виконання вимог ч. 6 ст. 118 ЗК України, позивачем не було надано погодження землекористувача у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб, що говорить про відсутність згоди ОСОБА_3 на вилучення у нього частини земельної ділянки.

З огляду на зазначене, суд вважає, що відомості, які містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про наявність зареєстрованого права на земельну ділянку за іншою особою, свідчать про те, що у відповідача відсутні законодавчі підстави для надання дозволу на розробку проекту землеустрою ОСОБА_6 для відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель, для надання в користування для ведення фермерського господарства.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що Головне управління Держгеокадастру діяло на підставі та в межах наданих повноважень відмовляючи ОСОБА_2 у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га, на території Дубовогаївської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області в межах земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0937. Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Позовні вимоги в частині зобов'язання Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області надати ОСОБА_2 земельну ділянку площею 2 га для ведення особистого селянського господарства на території Дубовогаївської сільської ради також не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від основної позовної вимоги.

Щодо посилань представника позивача на те, що у відзиві на позов по іншій справи від 25.05.2018 № 9-25-06-3238/2-18 Головним управлінням Держгеокадастру не наведено, згідно якого наказу земельну ділянку (кадастровий номер :02:000:0937) передано для ведення фермерського господарства, що означає те, що фактично земельна ділянка була передана, то суд не приймає їх до уваги. В матеріалах справи міститься договір оренди земельної ділянки, наказ про передачу земельної ділянки та відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що свідчать про передачу земельної ділянки (кадастровий номер :02:000:0937) у користування ОСОБА_3

Щодо посилань представника позивача на лист Прилуцької місцевої прокуратури від 04.12.2017 року № 2211-17, в якому зазначено, що право користування зареєстровано за ОСОБА_3 08.11.2016, то суд звертає увагу на те, що ці відомості співпадають з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Загалом зазначені відомості не свідчать про протиправність відмови Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області у наданні ОСОБА_2 дозволу на розроблення документації із землеустрою.

Судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету ОСОБА_7 Європи щодо якості судових рішень, обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що Головне управління Держгеокадастру в Чернігівській області, відмовляючи ОСОБА_2 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га, на території Дубовогаївської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області в межах земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0937 діяло на підставі, в межах наданих повноважень та у спосіб, що не суперечить Конституції та законам України. З огляду на зазначене позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст.139 КАСУ, суд враховує, що при відмові позивачу у задоволенні позову понесені ним судові витрати по сплаті судового збору за подання позову не підлягають відшкодуванню.

Керуючись статтями 227, 229, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про визнання відповіді необгрунтованою та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення.

Позивач - ОСОБА_2 (вул. Миколаївська, 11-а, с. Дубовий Гай, Прилуцький район, Чернігівська область, 17590, ідентифікаційник код НОМЕР_1).

Відповідач - Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області (пр. Миру, буд. 14, м. Чернігів, 14000, ).

Повне судове рішення складено 06 листопада 2018 року.

Суддя О.В. Кашпур