Справа № 1240/2609/18
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2018-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

29 жовтня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 1240/2609/18

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Шембелян В.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

13 серпня 2018 року на адресу Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) до управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області (далі по тексту відповідач І), Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі по тексту відповідач ІІ) про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії, з такими вимогами:

- скасувати рішення Комісії при Головному управлінні ПФУ в Луганській області №04/05 від 03.05.2018 про результати розгляду заяви ОСОБА_1 в частині відмови в зарахуванні до пільгового стажу по Списку №1 періоду роботи у ДП "Шахта "Матроська" на посаді дільничного маркшейдера в період з 18.08.1989 року по 01.12.1991 року;

- скасувати рішення Управління ПФУ в м. Лисичанську Луганської області №1740 від 03.08.2018 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1;

- зобовязати Управління ПФУ в м. Лисичанську Луганської області призначити та нарахувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення починаючи з 02.05.2018 року, включивши до наявного пільгового стажу по Списку №1 стаж роботи у період з 18.08.1989 по 01.12.1991 на посаді дільничного маркшейдера, пов'язаного з підземними роботами.

В обгрунтування позовних вимог, зазначено, що 26.07.2018 позивач звернувся до відповідача І з письмовою заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах. Рішенням управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області №1740 від 03.08.2018 було відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах на підставі рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області № 04/05 від 03.05.2018, яким відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи на ДП "Шахта "Матроська" на посаді дільничного маркшейдера з 18.08.1989 року по 01.12.1991 року, у звязку з тим, що Списком №1, що був чинний на період роботи позивача, зазначена посада не передбачена. Позивач вважає зазначені рішення відповідача І та відповідача ІІ протиправними, оскільки на період роботи позивача посада «Маркшейдеры. Маркшейдеры участковые» входила до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а отже відповідачами неправомірно відмовлено в зарахуванні пільгового стажу та призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Ухвалою суду від 03 вересня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено відкрите судове засідання на 01 жовтня 2018 року (а.с.1,2).

Ухвалою суду від 01 жовтня 2018 року за клопотанням представника позивача розгляд справи відкладено, у зв'язку з необхідністю витребування від відповідачів матеріалів пенсійної справи позивача (а.с.37).

У судове засідання позивач та його представник не прибули, надали клопотання про розгляд справи без їх участі (а.с. 139).

Представник управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області у судове засідання не прибув, надав відзив на позовну заяву від 12.09.2018 за вих. № 7007/07-32 (а.с. 24,25), в якому просив розгляд справи проводити за відсутності уповноваженого представника, позовні вимоги не визнав та зазначив, що на дату звернення ОСОБА_1 має страховий стаж роботи 29 років, 09 місяців, 18 днів, із них за Списком № 1 08 років, 06 місяців, 05 днів. Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи чоловіки, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. ОСОБА_1 працював на ДП «Шахта «Матроська», яка ліквідована. При Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області утворено Комісію відповідно до п. 1 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років. Згідно рішення Комісії від 03.05.2018 № 04/05 ОСОБА_1 було відмовлено в зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи на ДП «Шахта «Матроська» з 18.08.1989 по 01.12.1991 в якості дільничного маркшейдера у звязку з тим, що Списком №1, який був чинний на той час, зазначена посада не передбачена. Враховуючи вищевикладене, не має підстав для зарахування зазначеного періоду роботи до пільгового стажу за Списком №1. Таким чином, законних підстав для задоволення позовних вимог немає.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області у судове засідання не прибув, надав відзив на позовну заяву від 14.09.2018 за вих. № 12445/07 (а.с. 28-31), в якому просив розгляд справи проводити за відсутності уповноваженого представника, позовні вимоги не визнав та зазначив, що відповідно до заяви від 22.03.2018 позивач просив Комісію з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років підтвердити, зокрема, стаж роботи в якості дільничного маркшейдера протягом періоду з 18.08.1989 по 01.12.1991. Протягом зазначеного періоду діяв Список № 1 затверджений постановою ОСОБА_2 Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173. Зазначеним списком передбачалося включення до зазначеного переліку посади маркшейдерів, їх помічників, головних (старших) маркшейдерів. Тобто посада «дільничний маркшейдер» даним переліком не передбачалася. З цього приводу в рішенні Комісії від 03.05.2018 № 04/05 зазначено, що у зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи на ДП «Шахта «Матроська» в якості дільничного маркшейдера з 18.08.1989 по 01.12.1991 слід відмовити. Крім того, представник зазначає, що у разі залишення судом рішення Комісії в силі підстав для скасування рішення управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області № 1740 від 03.08.2018 немає, а у разі скасування рішення Комісії відповідачем має бути в майбутньому проведено перегляд свого рішення у звязку із скасуванням одного з документів на підставі якого було винесено таке рішення. Зазначений перегляд, що може мати місце за результатами розгляду даної справи на сьогоднішній день відповідачем не вчинений, а тому на сьогодні не може бути оскаржений. На підставі вищезазначеного законних підстав для задоволення позовних вимог немає.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за відсутності учасників справи, які до судового засідання не прибули, просили суд розглянути справу за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 КАС України, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини, що склалися між сторонами.

22 березня 2018 року позивач звернувся з заявою про підтвердження стажу роботи до Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області (далі по тексту Комісія) (а.с. 70).

За результатами розгляду зазначеної заяви Комісією винесено рішення від 03.05.2018 № 04/05, відповідно до якого в зарахуванні до пільгового стажу позивача періоду роботи на ДП «Шахта «Матроська» в якості дільничного маркшейдера з 18.08.1989 по 01.12.1991 відмовлено, оскільки Списком № 1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою ОСОБА_2 Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, що був чинний на період роботи позивача, зазначена посада непередбачена (а.с.68,69).

26 липня 2018 року згідно зі п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, до якої додав копії: довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, паспорту, військового квитка, диплому про навчання, довідок, що визначають право на пенсію на пільгових умовах (а.с.55).

Згідно з паспортом позивача серії ЕК № 079460, виданого 12.03.1996 Лисичанським МВУМВС України в Луганській області, ОСОБА_1 народився 02 травня 1968 року, тобто на час звернення до відповідача І досяг 50-ти років (а.с.6,7).

За результатами розгляду заяви позивача управлінням Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області прийнято рішення № 1740 від 03.08.2018 «Про відмову в призначенні пенсії згідно п.1 ст. 114 п. 2 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» Божич Володимиру Володимировичу». В обґрунтування якого зазначено, що враховуючи рішення Комісії від 03.05.2018 № 04/05 в управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області не має підстав для зарахування періоду роботи з 18.08.1989 по 01.12.1991 в якості дільничного маркшейдера до пільгового стажу за Списком №1 (а.с. 132-134).

Тобто зазначене рішення ґрунтується на рішенні Комісії при ГУПФУ в Луганській області від 03.05.2018 № 04/05.

Таким чином, відповідач І дійшов висновку, що загальний стаж роботи позивача складає 29 роки, 09 місяців, 18 днів, в тому числі на пільгових умовах 08 років, 06 місяців, 05 днів, якого недостатньо для призначення пенсії на пільгових умовах згідно з п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Отже, відповідач І визнає, що позивач має загальний стаж роботи 29 років, 09 місяців, 18 днів, в тому числі на пільгових умовах 08 років, 06 місяців, 05 днів. Наявність зазначеного загального та спеціального стажу підтверджена наявними в матеріалах справи архівними довідками та копією трудової книжки.

На підставі вищевикладеного суд не має сумніву щодо цих обставин та встановлює факт наявності зазначеного стажу позивача відповідно до вимог ч. 1 ст. 78 КАС України.

Таким чином, спірним у даній справі є питанням правомірності не зарахування відповідачами до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, стажу роботи позивача з 18.08.1989 по 01.12.1991 через відсутність посади «дільничний маркшейдер» в переліку Списка № 1 затвердженого постановою ОСОБА_2 Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173.

Записи трудової книжки позивача серії БТ-ІІ № 0220928 містять інформацію про зайнятість позивача в період з 18.08.1989 по 01.12.1991 на посаді дільничного маркшейдера повязаного з підземними роботами на ДП «Шахта «Матроська» (а.с.8).

Архівною довідкою від 13.03.2018 № 1139/01-26, виданої трудовим архівом Лисичанської міської ради, що знаходилась на розгляді Комісії, позивач підтвердив наявність в нього щомісячного фактичного часу роботи під землею за спірний період (а.с.83).

Суд вирішує справу на підставі таких вимог чинного законодавства.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування (далі Закон № 1058), Законом України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788), Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою правління ПФУ від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1), Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відстуності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637), Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 за № 1231/13105 (далі Порядок № 18-1). Статтею 8 Закону № 1058 закріплено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Так, відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) та частини першої статті 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Підпунктом 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці 1 цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 даного Закону.

Згідно статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, до заяви про призначення пенсії, серед іншого, додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Порядок № 18-1 визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника.

Підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісії) (пункт 3 Порядку № 18-1).

Згідно з пунктом 4 Порядку № 18-1 Комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов'язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної служби України з питань праці. До складу Комісії за згодою включаються представники членських організацій Федерації професійних спілок України та регіональних організацій роботодавців та їх об'єднань.

Відповідно до пункту 11 Порядку № 18-1 для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, обєднаних управлінь за місцем проживання (реєстрації) такі документи:

1) заяву про підтвердження стажу роботи;

2) документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01.07.2004 та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр);

3) трудову книжку;

4) документи, видані архівними установами, зокрема:

а) довідку про заробітну плату;

б) копії документів про проведення атестації робочих місць;

в) копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідка про їх відсутність).

У разі необхідності заявник може подавати інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Крім того, пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 01.12.2005 за № 1451/11731, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинними на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

При цьому, за правилами застосування Списку № 1, визначеними у наведених вище правових нормах, якщо пільгова робота виконувалася до 31.12.1991 р., то застосовується Список № 1, затверджений постановою ОСОБА_2 Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. № 1173.

ОСОБА_2 Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 «Об утверждении списков производств, цехов, профессий и должностей, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах» (яка була чинною у спірний період трудового стажу), затверджено Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, у розділі I «Горные работы» глави 2 «Работы на поверхности» Списку № 1 передбачена посада «Маркшейдеры и их помощники, главные (старшие) маркшейдеры».

Крім того, листом Головного управління Держпраці у Луганській області від 29.10.2018 № 01-15/3550 розяснено, що згідно загальносоюзного класифікатору «Професій робітників, посади службовців і тарифні розряди», затвердженого ОСОБА_2 Держстандарту СРСР від 27.08.1986, є посада «маркшейдер» код позиції фасету 23178 та згідно фасету 6111 - похідні посади (код позиції фасету) є позиція 19, а саме: дільничий (а.с.167).

З вищевикладеного вбачається, що посада «дільничного маркшейдера» є похідною від посади «маркшейдер».

Зважаючи на встановлені обставини та на правове регулювання спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що управлінням Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області неправомірно відмовлено в зарахуванні пільгового стажу ОСОБА_1 з 18.08.1989 по 01.12.1991, оскільки займана ним у цей період посада передбачена Списком №1, затвердженого постановою ОСОБА_2 Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. № 1173 та дає право на пенсію за пільговими умовами.

Таким чином, зазначені вище докази в своїй сукупності підтверджують право позивача на зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 18.08.1989 по 01.12.1991 на посаді дільничного маркшейдера повязаного з підземними роботами ДП «Шахта «Матроська».

Отже, судом встановлено, що позивач на час звернення до пенсійного органу з заявою від 26.07.2018 про призначення пенсії мав право на пенсію на пільгових умовах, оскільки його стаж роботи на пільгових умовах перевищував 10 років.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Тобто, рішення відповідача ІІ від 03.05.2018 № 04/05 в частині відмови в зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи з 18.08.1989 по 01.12.1991 на посаді дільничного маркшейдера повязаного з підземними роботами на ДП «Шахта «Матроська», та прийняте на підставі нього рішення відповідача І від 03.08.2018 №1740 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 є протиправними та підлягають скасуванню.

Крім того, Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі "Ковач проти України" від 7 лютого 2008 року, п.59 рішення у справі "Мельниченко проти України" від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі "Чуйкіна проти України" від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 року тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Отже, позивач опинився в ситуації, що відповідно позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.

Суд також звертає увагу на те, що відповідно до ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зважаючи на вищезазначене, суд для поновлення порушених прав позивача вважає необхідним зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, який дає право на пенсію за пільговими умовами, період роботи з 18.08.1989 по 01.12.1991.

Відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції Закону України № 2443-VIII від 25 липня 2015 року) право на пенсію за віком мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема чоловіки після досягнення 50 років за наявності стажу роботи не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки позивач звернувся за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах до пенсійного органу в тримісячний строк з дня досягнення ним пенсійного віку - 26.07.2018, отже, право на пенсію він набув 03.05.2018, тобто з наступного дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку.

У зв'язку із тим, що зарахування періоду роботи з 18.08.1989 по 01.12.1991 дає позивачу необхідний стаж для призначення пенсії на пільгових умовах, як це передбачає п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, суд вважає за необхідне зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 з 03.05.2018, тобто з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 704,80 грн (а.с. 2), з урахуванням повного задоволення позовних вимог, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів підлягає стягненню 704,80 грн. пропорційно.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області № 04/05 від 03.05.2018 «Про результати розгляду заяви ОСОБА_1» в частині відмови в зарахуванні до пільгового стажу за Списку №1 періоду роботи на ДП "Шахта "Матроська" на посаді дільничного маркшейдера з 18.08.1989 по 01.12.1991.

Визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області №1740 від 03.08.2018 «Про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1».

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області (; 93113, Луганська обл., м. Лисичанськ, вул. ім. В. Сосюри, буд. 347) зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1; ІНФОРМАЦІЯ_1; 93100, Луганська обл., м. Лисичанськ, вул. Красна, буд. 65) період роботи з з 18.08.1989 по 01.12.1991 на ДП "Шахта "Матроська" та прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах згідно з п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення з 03.05.2018.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1; ІНФОРМАЦІЯ_1; 93100, Луганська обл., м. Лисичанськ, вул. Красна, буд. 65) за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області (; 93113, Луганська обл., м. Лисичанськ, вул. ім. В. Сосюри, буд. 347) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 352,40 грн. (триста пятдесят дві гривні 40 коп.).

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1; ІНФОРМАЦІЯ_1; 93100, Луганська обл., м. Лисичанськ, вул. Красна, буд. 65) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (; 93404, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, буд. 9) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 352,40 грн. (триста пятдесят дві гривні 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Згідно з частиною третьою статті 243 КАС України повне рішення суду складено 05 листопада 2018 року.

Суддя ОСОБА_3