Справа № 0240/2548/18-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

24 жовтня 2018 р. Справа № 0240/2548/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дмитришеної Р.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Макарової К.В.

позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_3 районної державної адміністрації Вінницької області ОСОБА_2

про: скасування рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_3 районної державної адміністрації Вінницької області ОСОБА_2 про скасування рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що ОСОБА_4 прийняла у спадщину нерухоме майно від померлої особи ОСОБА_5 З метою реєстрації такого права власності на нерухоме майно, ОСОБА_4 надала доручення ОСОБА_6 на ведення спадкових справ. В свою чергу, уповноважена особа за дорученням ОСОБА_7 уклала договір про правову допомогу по захисту прав ОСОБА_4 у державних та судових органах України із позивачем - ОСОБА_1.

В подальшому, позивач звернувся до державного реєстратора із заявою про здійснення державної реєстрації права власності на нерухоме майно за ОСОБА_4 Однак, державний реєстратор прав на нерухоме майно ОСОБА_3 районної державної адміністрації Вінницької області ОСОБА_2 рішенням від 11.06.2018 року за №41533357 відмовила у державній реєстрації права власності в зв'язку із тим, що із заявою звернулась неналежна особа.

Позивач не погоджуючись із рішенням відповідача звернувся до суду із позовом в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_3 районної державної адміністрації Вінницької області ОСОБА_2 від 11.06.2018 року №41533357 про відмову в державній реєстрації права власності на житловий будинок із господарськими будівлями, що розташований в с. Крутогорб Гайсинського району Вінницької області по вул. Сонячній, 30, за ОСОБА_5;

зобов'язати державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_3 районної державної адміністрації Вінницької області ОСОБА_2 провести державну реєстрацію права власності на житловий будинок із господарськими будівлями, що розташований в с. Крутогорб Гайсинського району Вінницької області по вул. Сонячній, 30, за ОСОБА_5 на підставі рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 11.11.2005 року.

Ухвалою суду від 28.08.2018 року відкрито провадження у адміністративній справі та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін.

На виконання вимог ухвали суду від 28.08.2018 року відповідачем подано до суду відзив за вх. №39803 щодо позовних вимог ОСОБА_1 з якого слідує, що відповідач заперечує проти позовних вимог, з огляду на наступне.

05.06.2018 року ОСОБА_1 звернувся до державного реєстратора з рішенням суду для вчинення правочину від імені другої сторони (ОСОБА_5), а саме реєстрації права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: Вінницька область, Гайсинський район, с. Крутогорб, вул. Сонячна, будинок 30. До заяви було пред'явлено документ представника, а саме ордер на підставі: договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до п. ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації.

Відповідно п. 9 Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації.

Відповідач посилається на положення статтей 239-215 Цивільного Кодексу України, якими чітко визначено критерії, для вчинення правочинів від імені другої сторони, яку вона представляє, і ніякого відношення ордеру укладеного на підставі: договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, до даної глави немає.

Державним реєстратором в ході розгляду заяви №28541406 та поданих документів було прийнято рішення відповідно п. 2 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

В ході судового засідання позивач повідомив суд, що позовні вимоги в частині зобов'язання державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_3 районної державної адміністрації Вінницької області ОСОБА_2 провести державну реєстрацію права власності на житловий будинок із господарськими будівлями, що розташований в с. Крутогорб Гайсинського району Вінницької області по вул. Сонячній, 30, за ОСОБА_5 на підставі рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 11.11.2005 року, не підтримує та просить їх не розглядати.

Відтак, позивач в ході судового розгляду свої вимоги підтримав лише в частині визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, які просив задовольнити.

Відповідач підтримав свою позицію, викладену у відзиві, та просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані сторонами докази, суд встановив наступні обставини справи.

Рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 10.11.2005 року за ОСОБА_5 визнано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані в с. Крутогорб Гайсинського району Вінницької області по вул. Сонячній, 30. Рішення суду набрало законної сили.

Державна реєстрація на нерухоме майно на підставі рішенням суду за ОСОБА_5 не проведена, оскільки 27.03.2017 року ОСОБА_5 померла.

В подальшому, ОСОБА_4, як донька померлої, вступила у спадщину. 13.06.2017 року за заявою ОСОБА_4 приватним нотаріусом ОСОБА_3 районного нотаріального округу заведено спадкову справу №195/2917. Однак, ОСОБА_4 не в змозі отримати свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що розташоване в с. Крутогорб Гайсинського району Вінницької області по вул. Сонячній, 30, в зв'язку із відсутністю державної реєстрації права власності за ОСОБА_5

ОСОБА_4 згідно до положень цивільного законодавства скористалась правом на представництво інтересів у відповідних правовідносинах. Зокрема, надала доручення ОСОБА_6 на ведення спадкової справи.

В свою чергу, уповноважена ОСОБА_4 особа ОСОБА_6 на підставі довіреності, що видана приватним нотаріусом ОСОБА_3 районного нотаріального округу, укладає договір про правову допомогу по захисту спадкових прав ОСОБА_4 у державних та судових установах із ОСОБА_1.

05.06.2018 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на житловий будинок на підставі рішення суду. Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 звернувся як уповноважена особа, що представляє ОСОБА_4 на підставі ордера, який виданий у відповідності до договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом та надання безоплатної правової допомоги на представництво у державних органах та судових органах України.

11.06.2018 року державний реєстратор прав на нерухоме майно ОСОБА_2 ОСОБА_3 районної державної адміністрації Вінницької області рішенням за №41533357, на підставі ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", пунктів 18 та 23 Порядку №1127, відмовила у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Мотивами відмови є те, що із заявою звернулась неналежна особа.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" регулюють відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Так, згідно п. 1 ч.1 ст. 2 Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Заявник це власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло речове право, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав. (п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону)

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обовязкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин повязує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Так, згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в інтересах ОСОБА_4, надавши ордер серії ВН №063517, що виданий на підставі договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги №б/н від 04.04.2018 року у державних та судових органах України.

Положеннями Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні.

Згідно положень ст. 1 Закону визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське обєднання) зобовязується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобовязується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обовязків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обовязків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обовязків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону).

Відповідно до ст. 20 Закону визначено, що під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських обєднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

В силу положень ст. 26 Закону, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським обєднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Відповідно до п. 4, 5, 14, 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року №36, ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об'єднанням та повинен містити обов'язкові реквізити, передбачені цим Положенням. В Україні встановлюється єдина, обов'язкова для всіх адвокатів, типова форма ордера, яку затверджує Рада адвокатів України.

Ордер встановленої цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта. Про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги, останній або керівник адвокатського об'єднання (бюро) зобов'язані вказати на звороті ордера.

За наведеного та у сукупності, суд вважає, що ордер посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги, а у договорі про надання такої правової допомоги деталізуються повноваження адвоката як представника.

Враховуючи вказані положення чинного законодавства та обставини справи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 на підставі ордера, яким ОСОБА_4 уповноважила здійснювати представництво своїх інтересів і в державних, і в судових органах, діяв в межах своїх повноважень щодо представництва довірителя. При цьому, відповідно до оглянутого оригіналу ордеру, зокрема його зворотнього боку обмеження щодо вчинення окремих процесуальних дій адвокатом - не встановлено.

За наведеного, рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_3 районної державної адміністрації Вінницької області ОСОБА_2 від 11 червня 2018 року за №41533357 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень прийнято не у спосіб, що визначено положеннями чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Європейський суд з прав людини (далі - Суд) неодноразово у своїх рішеннях наголошував на необхідності надання оцінки аргументам учасників справи, які мають значення для розгляду справи в суді. Кожен доречний і важливий аргумент особи, яка бере участь у справі, повинен бути проаналізований і одержати відповідь суду.

Сторона відповідача заперечуючи проти позову вказує, що із наданих адвокатом документів, а саме ордеру не можна було установити обсяг повноважень.

На думку суду, відповідач дійшов передчасного висновку щодо наявності підстав для відмови у державній реєстрації, оскільки в силу п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" представництво як вид адвокатської діяльності полягає, зокрема і в забезпеченні реалізації прав і обовязків клієнта в державних органах.

При цьому, суд звертає увагу, що в силу положень ст. 23 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" розгляд заяви про державну реєстрацію прав може бути зупинено державним реєстратором виключно у таких випадках: 1) подання документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством; 2) неподання заявником чи неотримання державним реєстратором у порядку, визначеному у пункті 3 частини третьої статті 10 цього Закону, інформації про зареєстровані до 1 січня 2013 року речові права на відповідне нерухоме майно, якщо наявність такої інформації є необхідною для державної реєстрації прав.

В силу ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову в межах заявлених позовних вимог, що підтримані в ході судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_3 районної державної адміністрації Вінницької області ОСОБА_2 від 11 червня 2018 року за №41533357 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 (вул. 1-го Травня, 59, м. Гайсин, Вінницька область); відділ з питань надання адміністративних послуг та державної реєстрації ОСОБА_3 районної державної адміністрації Вінницької області (2-й провулок Високовича, буд. 2, м. Гайсин, 23700, )

Рішення у повному обсязі складено: (05.11.2018)

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна