Справа № 400/2515/18
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2018-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

05 листопада 2018 р. № 400/2515/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельника О.М., розглянувши в письмовому провадженні матеріали за

адміністративним позовомГоловного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001

до відповідача:ОСОБА_1, АДРЕСА_1, 54017

про:стягнення податкового боргу в сумі 93849,69 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Миколаївській області звернулось до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 93849,69 грн. на підставі податкового повідомлення - рішення від 03.09.2015 № НОМЕР_1.

Ухвалою від 22.10.2018 суд залишив позовну заяву позивача без руху у зв'язку з пропуском строку для звернення до суду та зобов'язав позивача, у строк не пізніше 10 днів з дня отримання ухвали, надати заяву про поновлення строку , з зазначенням підстав для поновлення строку та доказами на їх підтвердження.

На виконання вимог ухвали суду від 22.10.2018 позивач надав лист, в якому зазначив, що строк сплати податкового повідомлення - рішення від 03.09.2015 № НОМЕР_1 - 15.10.2015. Таким чином, ГУ ДФС у Миколаївській області не пропустив строк звернення до суду, звернувшись з позовною заявою 12.10.2018 року.

З цього приводу суд зазначає таке.

Відповідно до п. 58.1. ст. 58 Податкового кодексу України, контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт:

- невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації;

- завищення розміру задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу;

- заниження або завищення суми податкових зобов'язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Пунктом 58.3. ст. 28 Податкового кодексу України, визначено, що податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

З матеріалів, доданих до позовної заяви вбачається, що податкове повідомлення- рішення від 03.09.2015 № НОМЕР_1 направлено поштою, позивачу не було вручено. Повернулось до позивача з відміткою поштової установи ""В ист.срока хранения" -5/10".

Тобто, відповідно до норм ст. 28 Податкового кодексу України податкове повідомлення - рішення від 03.09.2015 № НОМЕР_1 вважається врученим відповідачу, саме 05.10.2015. Останнім днем звернення до суду є 06.10.2018 року. Позивач звернувся з позовом до суду 12.10.2018 року.

Таким чином, відповідно до норм Податкового кодексу України, позивачем пропущено строк 1095 днів для звернення до суду.

Суд вправі поновити пропущений строк, якщо особа доведе наявність об'єктивних причин, що перешкоджали її своєчасному зверненню до суду. В даному випадку, як свідчать додані до позовної заяви документи, позивач знав про існування боргу ще з 2015 року. Доказів того, що позивач з поважних причин пропустив строк для звернення до суду, позивач не надав. Клопотання про поновлення строку звернення до суду не подав, не зважаючи на те, що суд в ухвалі про залишення позову без руху від 22.10.2018 року зазначив про пропуск позивачем строку звернення.

Статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства передбачено, що:

1. У разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

2. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом відповідно до ч.8 ст.169 КАС України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 123, 169, 241, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву і додані до неї матеріали повернути.

2. Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.М. Мельник