Справа № 331/6780/17
Суддя: Антоненко М. В.
Дата ухвалення: 2018-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

331/6780/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2018 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний м. Запоріжжя області у складі:

головуючого - судді Антоненка М.В.

за участю секретаря Андрієнко С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м. Запоріжжя в особі інспектора патрульної поліції роти 3 батальйону 2 молодшого лейтенанта ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції м. Запоріжжя в особі інспектора патрульної поліції роти 3 батальйону 2 молодшого лейтенанта ОСОБА_2 про скасування постанови серії АР № 399539 від 23.09.2017 по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Постановою серії АР № 399539 від 23.09.2017 року інспектором патрульної поліції роти 3 батальйону 2 УПП в м. Запоріжжі молодшим лейтенантом ОСОБА_2 до позивача ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

У постанові зазначено, що 23.09.2017 о 15 годині 05 хвилин водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом HYUNDAI ELANTRA, номерний знак НОМЕР_1, в місці Запоріжжя на пр. Соборному, 4 здійснив зупинку ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території, а само безпосередньо в місці виїзду, чим порушив п.п. 15.9 и ПДР України.

З постановою та викладеними в ній висновками, зробленими інспектором Романовським Д.В., він не погоджується виходячи з того, що рішення про притягнення до відповідальності прийнято за відсутністю доказів вчинення правопорушення, за відсутності доказів його вини, упереджено, оскільки працівник поліції не взяв до уваги доводи позивача, не допитав свідків, не дослідив обставини справи в сукупності, а керувався лише домислами, припущеннями та неіснуючими даними.

Також інспектором при винесенні постанови порушено положення ст. 268 КУпАП, оскільки він не надав позивачу і можливість скористатись роз'ясненими в усному порядку правами та залишив без розгляду та фактично не розглянув подані ним клопотання, у тому числі щодо залучення захисника, а також не надав можливості знайомитися з матеріалами справи.

23.09.2017 року, у проміжок часу з 14 години 40 хвилин та до 16 години 30 хвилин, позивач знаходився біля будинку 2 по пр. Соборному в м. Запоріжжі, де спілкувався з двома працівниками патрульної поліції, одним з яких був інспектор Романовський Д.В. (інший не назвався), а після телефонного дзвінка о 14 годині 48 хвилин на номер «102» з приводу незаконних дій ОСОБА_2 та іншого працівника патрульної поліції - також з двома працівниками моніторингу патрульної поліції.

Зокрема, з початку розмови, яка розпочалась приблизно о 14 годині 45 хвилин з інспектором Романовським Д.В., останній вів себе зухвало та упереджено, вчиняв провокативні дії відносно дружини позивача та намагався відкрити передню водійську дверь належного йому автомобіля. У цей же час інший працівник патрульної поліції, службовим автомобілем заблокував мій автомобіль.

Складена інспектором Романовським Д.В. постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки о 15 годині 05 хвилин позивач не перебував у зазначеному в постанові місці та не знає де знаходиться будинок з таким номером.

Під час спілкування інспектор Романовський Д.В. не зміг вказати, де саме знаходиться виїзд з прилеглої території, що це за територія та за якою адресою вона розташована.

В усній формі інспектор Романовський Д.В. роз'яснив йому, як правопорушнику, права, серед яких йому запам'ятались: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, заявляти клопотання, при розгляді справи, користуватися допомогою адвоката чи іншого фахівця у галузі права, оскаржити постанову протягом 10 днів з дня вручення постанови у вищестоящий орган чи до суду.

Одразу після цього він заявив клопотання про необхідність залучення до участі у справі адвоката, на що отримав відповідь, що вказане клопотання він відхиляє, а захисник йому знадобиться у суді.

На клопотання позивача про допит свідків, виклик адвоката інспектор Романовський Д.В. зазначив, що він їх відхиляє, оскільки не повинен цього робити.

Таким чином, інспектором Романовським Д.В. порушено положення ст. 268 КУпАП, оскільки він не надав позивачу можливість скористатись роз'ясненими в усному порядку правами та залишив без розгляду та фактично не розглянув подані ним клопотання.

У постанові зазначено про здійснення позивачем зупинки ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території, а само безпосередньо в місці виїзду. Водночас, із змісту зазначеного не зрозуміло де саме знаходився виїзд та з якої саме прилеглої території, оскільки позивач самостійно не зміг знайти будинок з номером 4 по пр. Соборному у м. Запоріжжі та, відповідно, не зміг визначити прилеглу до цього будинку територію.

Також інспектором Романовським Д.В. допущено порушення положень ст. 280 КУпАП, якою встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку. Інспектором при складанні постанови не були належним чином зібрані та досліджені докази, жодних посилань на докази, передбачені ст. 251 КУпАП, у винесеній постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, немає.

Відеозапис із камери нагрудного реєстратора інспектора поліції, який зазначено у постанові як додаток, що не був наданий позивачу для ознайомлення як під час складання постанови, так і після її вручення, не підтверджує правомірність та законність складання постанови серії АР № 399539 від 23.09.2017, а тому зазначений доказ не є належним та допустимим в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки відеозапис не містить фіксування самого факту порушення Правил дорожнього руху, а лише відтворює розмову між позивачем та інспектором Романовським Д.В. вже після зупинки автомобіля на вимогу іншого працівника поліції.

Крім того, у порушення вимог ст. 283 КУпАП в постанові не зазначено технічний засіб, яким здійснено відеозапис.

Взагалі у постанові не зазначено будь-якого доказу провини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.

Також, інспектор Романовський Д.В. допустив порушення вимог ст. 252 КУпАП, відповідно до якої орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Посилаючись на вищенаведені обставини, ОСОБА_1 просить суд скасувати Постанову серії АР № 399539 від 23.09.2017 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором патрульної поліції роти З батальйону 2 УПП в м. Запоріжжі молодшим лейтенантом ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримав, наполягав на задоволенні позовних вимог.

Відповідач інспектор патрульної поліції роти 3 батальйону 2 молодший лейтенант ОСОБА_2 проти позову заперечував, вважав, що ОСОБА_1 обґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Надав суду DVD диск з відео записом з нагрудного відео реєстратора.

Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, вивчивши письмові докази, відеозапис, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно з Постановою серії АР № 399539 від 23.09.2017 року позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Так, у постанові зазначено, що 23.09 2017 о 15 годині 05 хвилин водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом HYUNDAI ELANTRA, номерний знак НОМЕР_1, в місці Запоріжжя на пр. Соборному, 4 здійснив зупинку ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території, а само безпосередньо в місці виїзду, чим порушив п.п. 15.9 и ПДР України.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з вимогами пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктами владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законодавством встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 КАС України передбачено, що місцевим судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частиною 2 статті 74 КАС України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.-ч. 2,5 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

В обґрунтування письмового відзиву інспектором Романовським Д.В. надано суду

DVD диск з відео записом з нагрудного реєстратора (пять відеофайлів)

Як слід з переоглянутого судом відеозапису, водія ОСОБА_1, який керував транспортним засобом HYUNDAI ELANTRA, номерний знак НОМЕР_1, було зупинено працівниками УПП в місті Запоріжжя біля будівлі по пр. Соборному, 4. На відеозапису зафіксовано спілкування інспекторів з ОСОБА_1 Факт порушення позивачем п.п. 15.9 и ПДР України, а саме зупинки автомобіля ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території не зафіксовано. Відстань автомобіля HYUNDAI ELANTRA, номерний знак НОМЕР_1 від прилеглої території інспекторами УПП не замірювалась.

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження фактичних обставин, які мали місце при складення постанови серії АР № 399539 від 23.09.2017 року, відповідачем суду не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обовязок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки, у звязку з відсутністю схеми до протоколу про адміністративне правопорушення або іншим способом зафіксованими замірами відстані автомобіля позивача від прилеглої до будинку № 4 по пр. Соборному, 4, суд позбавлений можливості встановити факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м. Запоріжжя в особі інспектора патрульної поліції роти 3 батальйону 2 молодшого лейтенанта ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Скасувати постанову серії АР № 399539 від 23.09.2017 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.В. Антоненко