Справа № 569/18645/18
Суддя: Ковальов І. М.
Дата ухвалення: 2018-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2018 року Рівненський міський суд

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Соломон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП №3 Любомльського ВП ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, інспектора СРПП №4 Любомльського ВП ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про поновлення процесуального строку на звернення до суду, визнання протиправними та скасування постанов про накладення адміністративних стягнень, закриття проваджень по справі,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд з позовом до інспектора СРПП №3 Любомльського ВП ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, інспектора СРПП №4 Любомльського ВП ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про поновлення процесуального строку на звернення до суду, визнання протиправними та скасування постанов про накладення адміністративних стягнень, закриття проваджень по справі звернувся ОСОБА_1, у якому просить суд поновити строки на подання скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №106815 та постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №508283 з дати їх отримання, а саме з 02 жовтня 2018 року; визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії НК №106815 від 03 вересня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП; закрити провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч. ст.247 КУпАП; визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО №508283 від 03 вересня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП; закрити провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

В судове засідання позивач не зявився, однак подав до суду письмову заяву у якій просив провести розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить суд їх задоволити.

В судове засідання представники відповідачів не зявились. Про день та час розгляду справи повідомлялись завчасно та належним чином судовими повістками рекомендованими листами. Причин своєї неявки суду не повідомили, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавали.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, такі факти і відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні постанови серії ДПО18 №508283 від 03 вересня 2018 року винесеної інспектором СРПП №3 Любомльського ВП ст.лейтенантом поліції ОСОБА_2, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом RENO-MAGNUM номерний знак НОМЕР_1 03 вересня 2018 року о 11 год. 00 хв. на а/д М-07 (504 км + 400 м) керуючи вказаним транспортним засобом не виконав вимогу дорожнього знаку 7.3.1., чим порушив п.п.8.4. (е) ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Керуючись положеннями статей 33 та 284 КУпАП, постановив: застосувати до ОСОБА_4 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Крім того, як вбачається з дослідженої в судовому засіданні постанови серії НК №106815 від 03 вересня 2018 року винесеної інспектором СРПП №4 Любомльського ВП ГУНП ст.лейтенантом поліції ОСОБА_3, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом RENO-MAGNUM номерний знак НОМЕР_1 03 вересня 2018 року о 11 год. 00 хв. на а/д М-07 (504 км + 400 м) керував вказаним транспортним засобом та на законну вимогу працівника поліції не предявив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1.а ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП. Керуючись положеннями статей 33 та 284 КУпАП, постановив: застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

З дослідженого в судовому засіданні паспорта позивача ОСОБА_1 03 вересня 2018 року він вибув за межі України, 02 жовтня 2018 року прибув в Україну, і 04 жовтня 2018 року звернувся з даним позовом до суду. Тому суд вважає, що позивач з поважних причин пропустив процесуальний строк на звернення до суду, а тому з цих підстав його слід поновити.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, та використовуючи визначений ст.62 Конституції України принцип, відповідно до якого усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь, суд вважає, що в судовому засіданні не було встановлено ті обставини, що позивач вчинив інкриміновані йому адміністративні правопорушення.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками та тягне за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Частина 1 статті 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з пояснень позивача, викладених у позовній заяві, він 03 вересня 2018 року здійснював робочу поїздку до ОСОБА_5 транспортним засобом (тягачем) Renault Magnum д.н.з. НОМЕР_1 без причіпу. Завчасно готуючись до поїздки, ним було перевірено технічний стан автомобіля та підготовлено повний комплект необхідних документів зокрема й водійського посвідчення, яке весь час під час поїздки знаходилось з ним. Рухаючись по встановленому маршруту до україно-польського кордону, та користуючись підказками автомобільного gps навігатора він вимушений був здійснити зїзд направо на прилеглу автодорогу, яка вела його до необхідного пункту призначення. При цьому, перед зїздом на неї знаходився дорожній знак 3.12 ПДР «рух транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, заборонено» в парі зі знаком 7.3.1. ПДР, який забороняв рух таких транспортних засобів при зїзді на вказану прилеглу автодорогу.

Згодом, він був зупинений працівниками поліції, які повідомили про те, що ним було порушено вимоги знаку 7.3.1. ПДР. При цьому, на вимогу поліцейських, він передав інспектору Віулнець Ю.О. необхідні документи, які підтверджують право керування транспортним засобом, зокрема й водійське посвідчення. В подальшому поліцейськими було винесено відносно нього дві оскаржувані ним постанови, з якими він категорично не погоджувався, про що і було зроблено відповідні відмітки в постановах.

Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративних правопорушень, оскільки будь-яких протиправних дій він не вчиняв, а в оскаржуваних постановах відсутні відомості про будь-які технічні засоби на які зафіксовані інкриміновані правопорушення. Крім того відсутні пояснення безпосередніх свідків події, зокрема водіїв транспортних засобів, що рухались з ним у попутному напрямку, а тому з цих підстав просить суд позов задоволити.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення та поясненням особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів технічних засобів, що мають функції фото -, кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Із матеріалів справи не вбачається встановлення відповідачем даних обставин.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що відповідачами не доведено належними та допустимими доказами про те, що позивач вчинив інкриміновані адміністративні правопорушення, письмові відзиви на позов відповідачами не подано, тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги в частині скасування постанов по справі про адміністративні правопорушення знайшли своє підтвердження, а тому підлягають до задоволення.

Що стосується позовних вимог позивача в частині закриття провадження у справах за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, суд вважає, що в цій частині позовні вимоги не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність субєкта владних повноважень на відповідність закріпленим КАС України критерієм, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) субєкта владних повноважень поза межами перевірки за наявними критеріями.

Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпечені ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень єдиним критерієм здійснення правосуддя є право, тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі адміністративного судочинства.

З огляду на положення КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу, в даному випадку відповідача в справі.

Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішення дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) субєкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Тому в цій частині позовних вимог позивачу слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9,19,77,241-246,255,295 КАС України, суд,-

в и р і ш и в:

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на звернення до суду.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП №3 Любомльського ВП ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, інспектора СРПП №4 Любомльського ВП ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування постанов про накладення адміністративних стягнень, закриття проваджень по справі задоволити частково.

Скасувати постанову серії ДПО18 №508283 від 03 вересня 2018 року винесену інспектором СРПП №3 Любомльського ВП ст.лейтенантом поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Скасувати постанову серії НК №106815 від 03 вересня 2018 року винесену інспектором СРПП №4 Любомльського ВП ГУНП ст.лейтенантом поліції ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

В решті позовних вимог позивачу відмовити.

Судові витрати по справі звернути за рахунок держави.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з моменту отримання копії рішення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1, проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн..

Відповідач: інспектор СРПП №3 Любомльського ВП ст.лейтенант поліції ОСОБА_2, Волинська область м.Любомль, вул.Володимирська, 3.

Відповідач: інспектор СРПП №4 Любомльського ВП ГУНП ст.лейтенант поліції ОСОБА_3, Волинська область м.Любомль, вул.Володимирська, 3.

Суддя :