Справа № 808/1821/17
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2018-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 жовтня 2018 року

Київ

справа №808/1821/17

адміністративне провадження №К/9901/64067/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А.,

суддів: Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Головного управління ДФС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від15.05.2018 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.09.2018 у справі №808/1821/17 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

На адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДФС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від15.05.2018 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.09.2018 у справі № 808/1821/17.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від15.05.2018, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.09.2018, позов задоволено: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення :

- № від 28.03.2017 про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем: податок на доходи фізичних осіб, що сплачена фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 38928,02 грн.;

- № від 28.03.2017 про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем: військовий збір, що сплачений фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 1742,38 грн.;

- № від 28.03.2017 про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість у розмірі 14 931,00 грн.;

- № від 28.03.2017 про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 3 786 грн.

Суди попередніх інстанцій встановили, що в період з 21 листопада 2016 року по 09 грудня 2016 року Запорізькою ОДПІ Головного управління ДФС у Запорізькій області здійснено планову документальну виїзну перевірку фізичної особи - підприємця ОСОБА_2.

За результатами перевірки контролюючим органом складено акт перевірки №70/08-29-13-04/258220433 від 16 грудня 2016 року "Про результати планової документальної виїзної перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_3" з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2015 року дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2015 року, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2015 року.

Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій виходили з того, що заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету та завищення від'ємного значення за грудень 2015 pоку, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 3786,00 грн. спростовуються тим, що перевіркою повноти визначення податкових зобов'язань за період 01січня 2014 року по 31 грудня 2015 року порушень не встановлено.

Таким чином, прийняті Головним управлінням ДФС у Запорізькій області податкові повідомлення-рішення є неправомірними та підлягають скасуванню.

Головне управління ДФС у Запорізькій області, не погодившись із судовими рішеннями, звернулося до суду з касаційною скаргою на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від15.05.2018 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.09.2018 у справі №808/1821/17, в якій просить скасувати оскаржувані рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15.12.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє зазначити про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідн з пунком 2 частиною п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 24 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Станом на 01.01.2018 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1762 гривень (стаття 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" від 07.12.2017 № 2246-VIII).

Враховуючи викладене, справи щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує 176200 грн., відносяться до категорії справ незначної складності (за винятком випадків, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом позову у справі №808/1821/17 є вимога про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень:

-№ від 28.03.2017 у розмірі 38928,02 грн;

-№ від 28.03.2017 у розмірі 1742,38 грн.;

-№ від 28.03.2017 у розмірі 14931,00 грн.;

-№ від 28.03.2017 у розмірі 3786 грн.

Загальга сума оскаржуваних податкових повідомлень-рішень - 59387,4грн.

Отже рішення Запорізького окружного адміністративного суду від15.05.2018 та постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.09.2018 у справі №808/1821/17 - не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДФС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від15.05.2018 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.09.2018 у справі №808/1821/17.

Надіслати особі, яка подала касаційну скаргу, копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. А. Гончарова

Судді І. Я. Олендер

Р. Ф. Ханова