Справа № 826/19479/16
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2018-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Пилипенко О.Є., Федотова І.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 серпня 2018 року призначено по справі судово-економічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання:

- чи підтверджується документами податкового обліку ПАТ «Укрнафта», звітністю та платіжними документами сума податкового боргу, зазначена в податковій вимозі № 955-23 від 02 вересня 2015 року, та в якій сумі?

- чи підтверджується документами податкового обліку звітністю та платіжними документами суми нарахованої пені та штрафних санкцій, зазначені в розрахунку позовних вимог, доданому до заяви про зменшення розміру позовних вимог від 27 липня 2018 року, та в якій сумі?

- чи заявлено серед вимог позивача, з врахуванням дати висунення вимог про сплату, суми авансових внесків з рентної плати за користування надрами для цілей видобування корисних копалин ?

Доручено проведення судової експертизи Харківському науково - дослідному інституту судових експертиз імені професора М.С.Бокаріуса Міністерства юстиції України (вул. Золочівська, 8 а, м. Харків.)

Попереджено експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову від виконання покладених обов'язків.

Витрати по сплаті вартості експертизи покладено на ПАТ «Укрнафта».

Зупинено провадження у справі до отримання висновку експерта.

Не погоджуючись з даною ухвалою, позивач - Головне управління Державної фіскальної служби у Сумській області, звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні поданого позивачем клопотання.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої порушено норми процесуального права, оскільки всупереч вимогам ст. 47 КАС України клопотання не направлено на адресу інших учасників справи. Апелянт зазначає, що заявлені для вирішення в експертизі питання не мають будь-якого відношення для вирішення справи, оскільки не містить інформації, яка належить до предмета доказування у даному адміністративному спорі. Апелянт вказує, що прийняттям оскаржуваного рішення було порушено принцип адміністративного судочинства щодо рівності всіх учасників справи перед законом і судом, в частині права учасників справи запропонувати суду питання, роз'яснення яких, на їх думку, потребує роз'яснення експерта. Крім того, апелянт стверджує, що клопотання про призначення експертизи з аналогічних підстав та подібних питань було розглянуто судом 06 серпня 2018 року та відхилене, як необґрунтоване.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить суд апеляційної інстанції залишити оскаржувану ухвалу без змін, посилаючись на законність та обґрунтованість даного судового рішення. Відповідач зазначає, що оскаржувана позивачем ухвала прийнята за результатами встановлення всіх обставин, які мають значення для розгляду справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Згідно із ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Учасники справи, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, до суду не з'явилися.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Приймаючи рішення про необхідність призначення по справі експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що на виконання вимог суду позивачем надано розрахунок позовних вимог, відповідно до якого та відповідно до змісту заявлених позивачем позовних вимог вбачається, що кількість епізодів зазначених нарахувань перевищує дві тисячі та містить 49 аркушів. При цьому, судом встановлено, що предметом спору у даній справі є незгода позивача з сумою нарахувань, заявлених до стягнення, а будь-яких висновків експертів стосовно обґрунтованості та правильності визначення таких сум учасниками справи не надано, незважаючи на те, що обставини, які необхідно дослідити під час розгляду справи потребують спеціальних знань.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 1, ч. 4 ст. 102 КАС України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань (ч. 2 ст. 101 КАС України).

У відповідності до ч. 3 ст. 102 КАС України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, розрахунку податкового боргу, наданого позивачем до заяви про зменшення позовних вимог, позивачем заявлено позовні вимоги, які пов'язані з: нарахуванням платежу у зв'язку зі скасуванням рішення про розстрочення (відстрочення) податкового боргу; визначенням податкового зобов'язання податковим повідомленням-рішенням; нарахуванням штрафних санкцій у зв'язку зі скасуванням рішення про розстрочення (відстрочення) податкового боргу; нарахуванням пені у зв'язку зі скасуванням рішення про розстрочення (відстрочення) податкового боргу; нарахуванням пені на податкове зобов'язання, визначене податковим повідомленням-рішенням; нарахування авансових внесків; нарахуванням самостійно визначеного податкового зобов'язання; нарахування пені КОР на борг минулих років; нарахування штрафних санкцій на самостійно узгоджене податкове зобов'язання.

При цьому, згідно заявлених позивачем позовних вимог з урахуванням суми позову та наданих позивачем розрахунків вказаних вимог, вбачається, що предметом спору у даній адміністративній справі є не згода позивача з сумою нарахувань, заявлених до стягнення.

Відповідно, питання, які заявлені відповідачем для проведення судово-економічної експертизи обумовлені необхідністю встановлення обставин стосовно правомірності та обґрунтованості позовних вимог Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області до ПАТ«Укрнафта» про стягнення заборгованості.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що учасниками справи не надано до суду висновок експерта з питань, викладених у клопотанні представника.

Разом з тим, встановлення питань, про які зазначено в клопотанні ПАТ«Укрнафта», мають суттєве значення для вирішення справи по суті позовних вимог.

Водночас, для встановлення обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

З огляду на вищезазначені обставини, на вказані правові норми, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність призначення по справі експертизи, що свідчить про законність і обґрунтованість оскаржуваної позивачем ухвали.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав апеляційному суду для висновків про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, чи неповне з'ясування судом обставин, які мають значення для вирішення питання про можливість та необхідність призначення по справі судово-економічної експертизи.

Надаючи оцінку доводам апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині не направлення відповідачем наданого до суду клопотання про призначення експертизи іншим учасникам справи колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 7 ст. 47 КАС України, у разі подання будь-якої заяви, визначеної частиною першою або третьою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у судовому рішенні.

В свою чергу ч. 1 та ч. 3 ст. 47 КАС України стосується подання до суду: заяви про відмову від позову, заяви про зміну предмету або підстав позову, заяви збільшення або зменшення розміру позовних вимог.

Вказані вище обставини свідчать про відсутність передбаченого чинним процесуальним законом обов'язку стосовно направлення іншим учасникам справи клопотання про призначення по справі експертизи.

У зв'язку з чим колегія суддів вважає безпідставними та необґрунтованими доводи апеляційної скарги позивача в цій частині.

Стосовно доводів апелянта про порушення його прав у зв'язку з недотриманням судом першої інстанції вимог ст. 102 КАС України, визначення в переліку питань, які на думку позивача, не мають відношення до предмету доказування, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України, усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Згідно з ч. 5 ст. 5 КАС України, учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз'яснення яких, на їх думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов'язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується апелянтом, під час судового засідання 13 серпня 2018 року з'ясовувалась думка учасників справи стосовно заявленого відповідачем клопотання про призначення судової експертизи.

З тексту протоколу судового засідання від 13 серпня 2018 року вбачається, що позивач заперечував проти призначення по справі експертизи, стверджуючи, що до суду надано детальний розрахунок боргу. При цьому, не вбачається, що позивач мав намір надати перелік питань для з'ясування під час експертизи.

Відповідно, право учасника справи на надання заперечень з приводу заявлених учасниками справи клопотань та право на надання переліку питань, необхідних для з'ясування під час проведення експертизи судом першої інстанції не порушено.

Необґрунтованими також є доводи апелянта про неможливість прийняття судом рішення про призначення судової експертизи у зв'язку з відмовою в задоволенні подібного клопотання відповідача 06 серпня 2018 року, оскільки чинним процесуальним законодавством не передбачено заборону на подання учасниками справи повторних вмотивованих клопотань про призначення експертизи у зв'язку з відхиленням попереднього клопотання.

Таким чином, суд першої інстанції вірно застосував положення чинного законодавства України при постановленні оскаржуваної ухвали, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді О.Є. Пилипенко

І.В. Федотов

Повний текст постанови виготовлено 02 листопада 2018 року.