Справа № 822/2235/18
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/2235/18

01 листопада 2018 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Подлісної І.М.

за участю:

секретаря судового засідання Павловського Ю.Б.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Хмельницького окружного адміністративного суду про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Хмельницького окружного адміністративного суду в якому просив суд:

визнати протиправним та скасувати наказ Хмельницького окружного адміністративного суду №75/п від 11.06.2018 «Про звільнення ОСОБА_3В.»;

поновити ОСОБА_3 на посаді спеціаліста відділу аналітично статистичної роботи Хмельницького окружного адміністративного суду;

стягнути з Хмельницького окружного адміністративного суду на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 11.06.2018 по день фактичного поновлення.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 липня 2018 року справу №822/2235/18 за позовом ОСОБА_3 до Хмельницького окружного адміністративного суду про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі передано до Вінницького апеляційного адміністративного суду для визначення підсудності.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2018 року визначена підсудність щодо розгляду адміністративної справи №822/2235/18 за позовом ОСОБА_3 до Хмельницького окружного адміністративного суду про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі за Тернопільським окружним адміністративним судом.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 27 серпня 2018 року.

Ухвалою суду від 27 серпня 2018 року розгляд справи відкладено до 03 вересня 2018 року.

Ухвалою суду від 03 вересня 2018 року у судовому засіданні оголошено перерву до 11 вересня 2018 року.

Ухвалою суду від 11 вересня 2018 року, постановленою в судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), розгляд справи було відкладено до 03 жовтня 2018 року.

Ухвалою суду від 03 жовтня 2018 року розгляд справи відкладено до 18 жовтня 2018 року.

Ухвалою суду від 18 жовтня 2018 року розгляд справи відкладено до 01 листопада 2018 року.

Позовні вимоги, обґрунтовані тим, що позивач з 07.03.2008 року працював на різних посадах в Хмельницькому окружному адміністративному суді, а з 05.08.2016 на посаді спеціаліста відділу аналітично-статистичної роботи Хмельницького окружного адміністративного суду. 11.06.2018 ОСОБА_3 звільнено із займаної посади на підставі пункту 1 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу», пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України. Позивач вважає звільнення з посади незаконним, оскільки відповідачем при звільненні ОСОБА_3 з посади за пунктом 1 статті 40 КЗпП України не дотримано визначеного законом порядку вивільнення працівників при скороченні штату з вчиненням відповідних дій, зокрема, не запропоновано інших вакантних посад. Відтак, вважає наказ Хмельницького окружного адміністративного суду №75/п від 11.06.2018 про звільнення ОСОБА_3 з спеціаліста відділу аналітично-статистичної роботи Хмельницького окружного адміністративного суду протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, додаткових обґрунтуваннях до відзиву від 27.09.2018 №30135/18, додаткових обґрунтувань позиції відповідача від 12.10.2018 №31540/18 та просили відмовити у його задоволенні у повному обсязі. Вважають, що 11 червня 2018 звільнено ОСОБА_3 з посади спеціаліста відділу аналітично-статистичної роботи Хмельницького окружного адміністративного суду правомірно, у відповідності до вимог пункту 1 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу», пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України, у звязку із реорганізацією, внесенням змін до структури та штатного розпису Хмельницького окружного адміністративного суду. Підставою звільнення ОСОБА_3В став наказ голови Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.03.2018 №32/од, на підставі якого проведено зміни в організації структури суду шляхом ліквідації ряду її структурних підрозділів, окремих посад, зменшення штатної чисельності її працівників, утворення нових структурних підрозділів.

Зазначеним наказом, зокрема п.1 створено відділ аналітичного та інформаційного забезпечення у кількості 4 штатних одиниці та п.5.1 виведено відділ аналітично-статистичної роботи у кількості 5 штатних одиниць.

Наказом в.о. керівника апарату суду від 10.04.2018 №36/од "Про скорочення посад", згідно якого посада спеціаліста відділу аналітично-статистичної роботи, яку займав позивач, скорочена.

При заповненні посад у новоствореному відділі суду переважне право на залишення на роботі надавалося працівникам з більш високою кваліфікацією та продуктивністю праці, обсягом виконаних робіт.

З врахуванням викладеного, представник відповідача вважає, що звільнення ОСОБА_3 проведено у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у звязку з їх безпідставністю.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити, з наступних підстав та мотивів.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1, 2, 6 статті 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується; держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб; громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

В судовому засіданні достовірно встановлено та сторонами не оспорюється, що ОСОБА_3 працював на різних посадах в Хмельницькому окружному адміністративному суді, з 07.03.2008 на посаді помічника судді, з 01.04.2013 на посаді спеціаліста першої категорії та з 05.08.2016 спеціаліста відділу аналітично-статистичної роботи.

Наказом голови Хмельницького окружного адміністративного суду № 32/од від 23.03.2018 року «Про внесення змін до структури та штатного розпису Хмельницького окружного адміністративного суду» виведено відділ аналітично-статистичної роботи у кількості 5 штатних одиниць та створено відділ аналітичного та інформаційного забезпечення - 4 штатних одиниці. Наказом №34/од від 26.03.2018 року введено в дію штатний розпис Хмельницького окружного адміністративного суду з 02 квітня 2018 року.

Наказом №36-од від 10.04.2018 року «Про скорочення посад» у зв'язку з реорганізацією структури суду, внесенням змін до штатного розпису та з метою оптимізації роботи суду у відділі аналітично-статистичної роботи скорочено посади у кількості 5 штатних одиниць.

10 квітня 2018 року позивача під підпис попереджено про скорочення посади спеціаліста відділу аналітично-статистичної роботи Хмельницького окружного адміністративного суду, яку він обіймав, та про майбутнє звільнення з посади 10.06.2018 року.

Згідно наказу в.о. керівника апарату суду від 11.06.2018 року №75/од, ОСОБА_3 звільнено з посади спеціаліста відділу аналітично-статистичної роботи Хмельницького окружного адміністративного суду 11 червня 2018 року, у зв'язку із скороченням посад.

Не погоджуючись із наказом про звільнення, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою із вимогами про його скасування, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Визначаючись щодо правовідносин, що склались між сторонами, суд виходив з наступного.

Спірні правовідносини врегульовуються Законом України Про державну службу та КЗпП України. За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це не йдеться у спеціальному законі.

Враховуючи, що Законом України Про державну службу не врегульовано спірні правовідносини, підлягає застосуванню трудове законодавство, зокрема КЗпП України .

Поряд із цим, не виключається звільнення державних службовців за правилами Кодексу законів про працю у випадках, коли підстави звільнення є загальними, передбаченими законодавством про працю. В такому разі роботодавцем мають бути дотримані гарантії при звільненні.

Із приписів статті 51 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) вбачається, що однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Пункт першої частини першої статті 40 КЗпП України передбачає, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Зі змісту зазначеної норми вбачається, що вона передбачає декілька самостійних підстав для розірвання з ініціативи власника трудового договору з працівником, як-от: ліквідацію; реорганізацію; банкрутство; перепрофілювання підприємства, установи, організації; скорочення чисельності працівників; скорочення штату працівників.

При цьому вживані в цій нормі поняття: ліквідація, реорганізація, перепрофілювання, банкрутство, скорочення чисельності або штату працівників - стосуються саме підприємств, установ, організацій як юридичних осіб, а не їх структурних підрозділів.

Згідно наказу голови суду № 32/од від 23.03.2018 року «Про внесення змін до структури та штатного розпису Хмельницького окружного адміністративного суду» з 02.04.2018 внесено зміни до структури та штатного розпису Хмельницького окружного адміністративного суду:

Створено відділ аналітичного та інформаційного забезпечення у кількості 4 штатних одиниці: начальник відділу 1 штатна одиниця; головний спеціаліст - 2 штатні одиниці; провідний спеціаліст 1 штатна одиниця.

Створено відділ організаційного забезпечення у кількості 4 штатні одиниці: начальник відділу 1 штатна одиниця; провідний спеціаліст 1 штатна одиниця; секретар приймальні 1 штатна одиниця; пресс-секретар 1 штатна одиниця.

Створено сектор матеріально-технічного забезпечення та правової роботи у кількості 3 штатних одиниці: завідувач сектору - 1 штатна одиниця; головний спеціаліст 1 штатна одиниця; спеціаліст 1 штатна одиниця.

Перейменовано відділу бухгатлерського обліку та господарського забезпечення на відділ планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності.

Виведено:

З відділу аналітично-статистичної роботи: посаду начальника відділу 1 штатна одиниця; посаду головного спеціаліста 2 штатні одиниці; посаду спеціаліста 2 штатні одиниці.

З апарату суду: посаду спеціаліста 1 штатна одиниця; посаду секретаря приймальні 1 штатна одиниця; посаду пресс-секретаря 1 штатна одиниця; посаду судового розпорядника 1 штатна одиниця;

З відділу бухгалтерського обліку та матеріального забезпечення: посаду діловоду 1 штатна однини ця; посаду завідувача складу 1 штатна одиниця;

З відділу документального забезпечення: посаду експедитора 1 штатна одиниця

З відділу забезпечення розгляду адміністративних справ: посаду секретаря судових засідань 2 штатні одиниці.

Наказом №36-од від 10.04.2018 року «Про скорочення посад» у зв'язку з реорганізацією структури суду, внесенням змін до штатного розпису та з метою оптимізації роботи суду скорочено:

У відділі аналітично-статистичної роботи: начальник відділу 1 штатна одиниця; головний спеціаліст 2 штатні одиниці; спеціаліст 2 штатні одиниці.

У апараті суду: спеціаліст 1 штатна одиниця; секретар приймальні 1 штатна одиниця; пресс-секретар 1 штатна одиниця; судовий розпорядник 2 штатні одиниці.

У відділі документального забезпечення: посаду експедитора 1 штатна одиниця.

У відділі забезпечення розгляду адміністративних справ: посади секретарів судових засідань 2 штатні одиниці.

У відділі бухгалтерського обліку та матеріального забезпечення: посада діловода 1 штатна одиниця; посада завідувача складу 1 штатна одиниця.

Отже, у Хмельницькому окружному адміністративному суді відбулась зміна внутрішньої (організаційної) структури юридичної особи шляхом перетворення одних структурних підрозділів у інші структурний підрозділи, що супроводжувалось скороченням кількості працівників.

Відтак, ліквідація структурного підрозділу юридичної особи зі створенням чи без створення іншого структурного підрозділу не є ліквідацією або реорганізацією юридичної особи, а свідчить лише про зміну внутрішньої (організаційної) структури юридичної особи. На відміну від ліквідації чи реорганізації юридичної особи, ця обставина може бути підставою для звільнення працівників цього структурного підрозділу згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України лише з підстав скорочення чисельності або штату працівників у звязку з такими змінами при умові дотримання власником вимог ч. 2 ст. 40, ст. ст. 42, 43, 49-2 КЗпП України.

Зазначений висновок узгоджується також із нормою ч. 3 ст. 36 КЗпП України, відповідно до якої в разі реорганізації підприємства, установи, організації (злиття, приєднання, поділ чи перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (п 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України).

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-65 це 12 від 11 липня 2012 року.

Пленум Верховного Суду України в п. 19 постанови від 06 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" ( зі змінами) розяснив, що розглядаючи трудові спори, повязані зі звільненням за п. 1 ст.40 КЗпП України, суди зобовязані зясувати, зокрема, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, скорочення штату, чи додержано власником норм законодавства, що регулюють вивільнення працівників, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу. При цьому мається на увазі, що роботодавець зобовязаний запропонувати працівнику, який вивільнюється, всі наявні вакансії, які може виконувати працівник, і не лише за місцем його роботи в певному структурному підрозділі, а всі вакансії, які є в юридичної особи.

Відповідно до ст.244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Аналізуючи дотримання прокуратурою Тернопільської області при звільненні позивача вимог ч. 2 ст. 40, ст. ст. 42, 43, 49 - 2 КЗпП України, суд зазначає наступне.

У відповідності до ст. 49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

Судом встановлено, що 10 квітня 2018 року ОСОБА_3 письмово попереджений про його наступне вивільнення упродовж двох місячного терміну, про що свідчить особистий підпис на попередженні. Дана обставина позивачем не заперечувалась.

Згідно зі статтею 42 Кодексу законів про працю України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: 1) сімейним при наявності двох і більше утриманців; 2) особам, в сім'ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; 3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; 4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва; 5) учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту; 6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій; 7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання; 8) особам з числа депортованих з України, протягом п'яти років з часу повернення на постійне місце проживання до України; 9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби. Перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України.

Відповідно до частини другої статті 49-2 КЗпП України при вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

ОСОБА_4 соціальної політики України №80/06/187-12 від 21.05.2012 передбачено, що на практиці для визначення таких працівників роботодавець робить порівняльний аналіз продуктивності праці і кваліфікації працівників, в процесі якого, як правило, враховуються наступні обставини: наявність відповідної освіти, післядипломної освіти, документів про підвищення кваліфікації, відсутність дисциплінарних стягнень, наявність заохочень за успіхи в роботі, отримання премій за виконання особливо важливих робіт, відсутність прогулів, відпусток без збереження заробітної плати, тривалого перебування на лікарняних листках, зауважень з боку адміністрації щодо строків і якості виконуваних завдань, обсяги виконуваних робіт.

Як слідує з матеріалів справи, при звільненні ОСОБА_3, відповідач, керуючись ст.42, 49-2 КЗпП України, виходив з наступного.

Скорочувана посада, «спеціаліст», яку займав позивач, є рівнозначною скорочуваним посадам спеціаліста та судових розпорядників, яких в апараті суду усього 3 посади.

Працівнику, який на момент скорочення займав посаду спеціаліста в апараті суду ОСОБА_5В запропоновано рівнозначну посаду спеціаліста в секторі матеріально-технічного забезпечення та правової роботи, на яку працівник погодився.

Працівнику, який на момент скорочення займав посаду судового розпорядника в апараті суду ОСОБА_6 запропоновано рівнозначну посаду судового розпорядника у відділі забезпечення розгляду адміністративних справ, на яку працівник погодився.

Працівнику, який на момент скорочення займав посаду судового розпорядника в апараті суду ОСОБА_7 запропоновано рівнозначну посаду судового розпорядника у відділі забезпечення розгляду адміністративних справ, на яку працівник погодився.

Запропоновані працівникам ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7 посади не запропоновані позивачеві за врахуванням ст. 42 КзпП України так як слідує із інформаційних довідок від 11.10.2018 р. №31341/18, №31338/18, №31335/18, №31339/18, обєм обовязків (окрім визначених посадовою інструкцією) та додаткового навантаження у працівників ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7 є значно більшим, ніж у позивача, а тому, у порівнянні працівників ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7 із позивачем, зазначені особи мають вищу продуктивність праці, аніж позивач.

У спеціаліста ОСОБА_8 безперервний стаж роботи в Хмельницькому окружному адміністративному суді є більшим безперервного стажу позивача в Хмельницькому окружному адміністративному суді.

Також, як слідує із довідок від 11.10.2018 р. №31346/18, №31347/18, №31344/18, у порівнянні працівників ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 (посади яких не відносяться до посад державної служби), зазначені особи також мають перевагу в продуктивності праці, перед позивачем.

Окрім того, відповідачем враховано той факт, що працівники: ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_11 у період з 10.04.2017 р. до 11.06.2018 р. на лікарняному не перебували, за увесь період роботи в Хмельницькому окружному адміністративному суді до дисциплінарної відповідальності не притягалися. В той же час, позивач у період з 10.04.2017 р. по 11.06.2018 р. перебував на лікарняному шість разів, до дисциплінарної відповідальності притягався двічі, що вказує на низьку результативність праці позивача та відсутність його особистого внеску в загальний результат роботи суду.

Згідно довідки про відпрацьовані дні та відсутність на роботі позивача, який працював на посаді спеціаліста відділу аналітично-статистичної роботи Хмельницького окружного адміністративного суду №29679/18 від 25.09.2018, за 2017 рік з 248 робочих днів позивачем відпрацьовано 162 (у відсотковому відношенні відпрацьовано 65,32 % із 100% робочого часу), за 2018 рік 76 із 109 робочих днів (69,72% із 100 % робочого часу). Щомісяця (окрім вересня 2017 року та червня 2018 року) позивач перебував або у відпустках або на лікарняному значну частину часу, що вказує на низьку результативність праці позивача та відсутність його особистого внеску в загальний результат роботи суду.

Також відповідачем враховано характеристику ОСОБА_3, відповідно до якої позивач по характеру запальний, неадекватно реагує на зауваження. Систематично запізнюється на роботу. Мали місце випадки порушення етики державного службовця, порушення службової дисципліни, невиконання доручень керівництва. На даний час в ОСОБА_3 два дисциплінарних стягнення.

Посади державної служби такі як: начальник відділу аналітично-статистичної роботи, головні спеціалісти відділу аналітично-статистичної роботи, секретарі судових засідань відділу забезпечення розгляду адміністративних справ є вищими за скорочувану посаду позивача, а тому не пропонувались останньому.

Зазначена інформація була відома позивачу, так як Хмельницький окружний адміністративний суд листом від 17.04.2018 №7953/18, надав відповідь позивачу на його запит від 10.04.2018 та повідомив, що станом на 10.04.2018 у суді наявні рівнозначні посади (1 посада спеціаліста та 2 посади судових розпорядників), що були запропоновані працівникам, які мають переважне право на залишення на роботі відповідно до ст.42 КЗпП України.

Також, листом від 01.06.2018 №16512/18, ОСОБА_3 повідомлено про те, що вищезазначені посади заповнені працівниками, яким вони запропоновані.

Виходячи із вищеописаного, суд дійшов висновку про правомірність дій відповідача при звільненні ОСОБА_3, оскільки, працівники, яким запропоновано посади, рівнозначні скорочуваній посаді позивача та посади недержавної служби, мали значну перевагу над позивачем у кваліфікації та продуктивності праці.

Додатково суд зазначає, що згідно змін, внесених до структури та штатного розпису, у відділі аналітично-статистичної роботи скорочувалась посада спеціаліста у кількості 2 одиниці. Ці посади займали: ОСОБА_3 та ОСОБА_12 Зазначені державні службовці попереджені, про наступне вивільнення без пропозиції вакантної рівнозначної або нижчої посади державної служби. У попередженнях цих працівників зазначено: «... У разі виникнення вакансії рівнозначної або нижчої посади державної служби до закінчення двохмісячного терміну попередження, вона буде запропонована Вам у відповідності до чинного законодавства. Разом з тим, Ви маєте право взяти участь у конкурсі на заміщення вакантних посад державної служби у Хмельницькому окружному адміністративному суді за вищою групою оплати праці...».

26 квітня 2018 року в Хмельницькому окружному адміністративному суді оголошено конкурс на зайняття вакантних посад категорії «В», які не були рівнозначними у розумінні Закону України «Про державну службу», оскільки відносились до вищої групи оплати праці а саме: головного консультанта відділу забезпечення розгляду адміністративних справ (2 посади); старшого судового розпорядника відділу забезпечення розгляду адміністративних справ (1 посада); секретаря судового засідання відділу забезпечення розгляду адміністративних справ (1 тимчасова посада).

Спеціаліст відділу аналітично-статистичної роботи ОСОБА_12 (посада якої аналогічна посаді позивача та також підлягала скороченню) подала документи до конкурсі на зайняття вакантної посади, та стала переможцем зазначеного конкурсу, що підтверджується інформацією про результати конкурсу від 29.05.2018 №15884/18. В свою чергу, позивач документів для участі в конкурсі не подавав та участі у курсі не брав.

Системний аналіз наведених правових норм при застосуванні до правовідносин, що є предметом судового дослідження, вказує на те, що відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, при прийнятті оскаржуваного наказу діяв у передбачений законодавством спосіб.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі вищенаведені обставини, суд прийшов до висновку про те, що при винесенні наказу Хмельницького окружного адміністративного суду №75/п від 11.06.2018 відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законом, а відтак, підстави для його скасування відсутні. Отже, у задоволенні позову в даній частині необхідно відмовити. Як наслідок, не підлягають задоволенню і позовні вимоги про зобовязання поновити ОСОБА_3 на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, як такі, що є похідними від позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування наказу про звільнення.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Хмельницького окружного адміністративного суду про визнання протиправним та скасування наказу Хмельницького окружного адміністративного суду №75/п від 11.06.2018 р. "Про звільнення ОСОБА_3В.", поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 листопада 2018 року.

Головуючий суддя Подлісна І.М.