Справа № 712/9327/18
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2018-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 712/9327/18 Суддя (судді) першої інстанції: Троян Т.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Лебедєвої Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування технічними засобами, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції в Черкаській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Черкаській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 липня 2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив суд вказане судове рішення скасувати та винести нове, яким позовні вимоги задовольнити. На думку апелянта, оскаржуване рішення винесено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що у матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів на місці ухвалила проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті позовних вимог, перевіривши доводи апеляційної скарги та інші наявні у справі докази, колегія суддів приходить до наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 25.07.2018 року у відношенні ОСОБА_3 було винесено постанову серії ВР №075950 про накладення штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП.

Зі змісту постанови вбачається, що в цей день о 13 годині 05 хв. позивач, керуючи автомобілем DAF CF85410 н/з НОМЕР_1 здійснив проїзд перехрестя вул.. С.Кішки з просп. Хіміків в м. Черкаси на заборонений жовтий сигнал світлофора чим порушив п. 8.7.3 ґ) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач, вважаючи винесену постанову про адміністративне правопорушення протиправною, звернувся із вказаним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є таким, що порушив вимоги пункту 8.7.3 «г» Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 ст. 122 КУпАП, що підтверджується належними і допустимими доказами.

Однак, колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції, мотивуючи свою позицію наступним.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. 8.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306 (далі - Правил) регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п. 8.7.3. сигнали світлофора мають такі значення:

а) зелений дозволяє рух;

в) зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух.

ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Пункт 8.10 ПДР. У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Відповідно до п. 8.11 Правил водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Також, відповідно до п. 16.8 Правил дорожнього руху водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді.

Згідно із статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, позивачем у справі не заперечується факт проїзду регульованого перехрестя на жовтий (заборонений) сигнал світлофора.

Разом з тим, позивач, як в позові так і в апеляційній скарзі, наполягає на тому, що він не міг зупинити свій транспортний засіб без екстреного гальмування, оскільки: по-перше, пересікав стоп лінію саме в час, коли вмикався жовтий сигнал світлофору; по-друге, позивач керував завантаженим великогабаритним транспортним засобом, та вразі екстреного гальмування міг порушити безпеку дорожнього руху.

Колегія суддів, переглянувши наявний в матеріалах справи відеозапис, погоджується із доводами позивача, що саме в момент виконання маневру з переїзду перехрестя, сигнал світлофору змінився на жовтий, та у позивача була відсутня можливість зупинити свій транспортний засіб без екстреного гальмування.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п. 16.8 ПДР, водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді.

Як вже було зазначено, сигнал світлофору змінився в момент перетинання стоп лінії, а отже адміністративне правопорушення в діях позивача відсутнє, однак, судом першої інстанції дану обставину не враховано.

Аналогічної позиції дотримується Верховний суд у своїх рішеннях у справах №№ 183/2042/17 (провадження №К/9901/17314/18) від 25 липня 2018 року , 552/5623/16-а (провадження №К/9901/2929/18 ) від 31 липня 2018 року.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про недоведеність Відповідачем вчинення ОСОБА_3 адмінправопорушення, що як наслідок виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, належним захистом порушеного права Позивача є скасування оспорюваної постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 вересня 2018 та ухвалення нової постанови про задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 286, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 вересня 2018 року - скасувати, та прийняти нове, яким позовні вимоги ОСОБА_3 - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення ВР №075950 від 25.07.2018 року.

Закрити справу про адміністративне правопорушення.

Повний текст постанови складено « 06» листопада 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма