Справа № 811/2211/13-а
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2018-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

06 листопада 2018 року

Київ

справа №811/2211/13-а

адміністративне провадження №К/9901/4485/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Хохуляка В.В.,

суддів - Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.08.2013 (суддя - Момонт Г.М.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.03.2014 (головуючий суддя - Іванов С.М., судді: Чабаненко С.В., Шлай А.В.) у справі № 811/2211/13-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Три Стар» до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Три Стар» (далі - ТОВ «Три Стар») звернулося до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області (далі - Кіровоградська ОДПІ) від 11.03.2013 № та №.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.08.2013, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.03.2014, позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з висновками судів першої та апеляційної інстанцій Кіровоградська ОДПІ оскаржила їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції та прийняти у справі нове рішення про відмову у задоволенні позову повністю.

В обґрунтування своїх вимог Кіровоградська ОДПІ посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, статей 139, 198 Податкового кодексу України.

Так, відповідач зазначає, що враховуючи податкову інформацію щодо постачальника ТОВ «Три Стар», а також вимоги законодавчих норм, первинні документи складені позивачем за наслідками господарських операцій із зазначеним контрагентом складені з порушенням, у зв'язку з чим не підтверджено факт здійснення таких господарських операцій та відсутні підставі для включення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту та валових витрат вартості придбаних товарно-матеріальних цінностей.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як з'ясовано судами попередніх інстанцій, Кіровоградською ОДПІ проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Три Стар» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Кіровограднафтопостач» за жовтень 2011 року, про що складено акт від 26.02.2013 №17/22-7/13745606.

За наслідками проведеної перевірки відповідачем встановлено порушення пунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму податку на додану вартість в розмірі 58292,00 грн.; пунктів 138.2, 138.4, 138.8, статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток за ІІ-ІV квартал 2011 року на суму 136119,00 грн. у зв'язку з неправомірним формуванням даних податкового обліку при придбанні товарно-матеріальних цінностей (насіння соняшника, врожаю 2011 року) у ТОВ «Кіровограднафтопостач» за договором поставки від 05.03.2015 №05032015 з огляду на непідтвердження реального характеру здійснених операцій.

Обґрунтовуючи свою позицію, відповідач, зокрема, посилався на податкову інформацію щодо постачальника відповідача, де вказано про відсутність у нього в достатній кількості майна, основних фондів та трудових ресурсів, необхідних для провадження фактичної господарської діяльності та виконання договірних зобов'язань перед контрагентами. Крім того, зазначає, що за ланцюгом між ТОВ «Кіровограднафтопостач» та його попередніми контрагентами відсутні факти здійснення господарських операцій.

На підставі названого акту перевірки 11.03.2013 Кіровоградською ОДПІ прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 136119,00 грн.;

- №, згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 87438,00 грн., у тому числі 58292,00 грн. основного платежу та 29146,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодилась колегія апеляційного суду, виходив з того, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують, що господарські операції по придбанню позивачем товару у спірного контрагента є реальними, фактично відбулися та безпосередньо пов'язані з власною господарською діяльністю, у зв'язку з чим прийняття відповідачем спірних податкових повідомлень-рішень є неправомірним.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Отже, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Так, пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України передбачено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

За змістом підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку, не включаються до складу витрат.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність господарських операцій, які є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Як з'ясовано судами, у відповідності до довідки з ЄДРПОУ основним видом економічної діяльності за КВЕД ТОВ «Три Стар» є виробництво какао, шоколаду та цукрових кондитерських виробів.

Відповідно до договору поставки від 01.10.2011 №113-11 та додаткових угод від 01.10.2011 № 1, від 02.10.2011 № 2 ТОВ «Три Стар» у жовтні 2011 року придбало у ТОВ «Кіровограднафтопостач» насіння соняшника врожаю 2011 року в кількості 240,742 т. на загальну суму 710188,90 грн., що підтверджується видатковою накладною, податковою накладною, платіжним дорученням.

У відповідності до п. 3.5 договору поставки від 01.10.2011 № 113-11, в редакції викладеній у додатковій угоді від 02.10.2011 № 2, поставка здійснюється на умовах DDU (Інкотермс 2000) - Кіровоградська область, Знам'янський район, селище Знам'янка друга, вул. Степова, 3 - ТОВ «Знам'янська агропромислова компанія».

Транспортування соняшнику, придбаного позивачем у ТОВ «Кіровограднафтопостач» здійснювалося постачальником до ТОВ «Знам'янська агропромислова компанія», що підтверджується товарно-транспортними накладними.

Крім того, позивачем надано копії договору від 06.09.2011 № 105-11 про надання послуг зі зберігання і відпуску насіння олійних культур, укладеного між ТОВ «Три Сстар» (Поклажодавець) та ТОВ «Знам'янська агропромислова компанія», акту від 31.10.2011 № ОУ-0000086 здачі-прийняття робіт (надання послуг). Соняшник від ТОВ «Знам'янська агропромислова компанія» до місця його переробки (с. Черняхівка, Кіровоградського району) перевозився транспортними засобами ТОВ «Три Стар», що підтверджується копіями подорожніх листів.

Оцінивши подані платником докази за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що ці документи оформлені з дотриманням вимог чинного законодавства, містять необхідні для цілей оподаткування відомості про зміст та обсяг розглядуваних операцій.

Кіровоградською ОДПІ, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об'єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Не подано відповідачем і належних доказів на підтвердження недобросовісності позивача як платника податків або можливої фіктивності його постачальника, не наведено будь-яких доводів щодо здійснення ТОВ «Три Сстар» розглядуваної операції за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект тощо.

На момент здійснення спірних господарських операцій позивач та його постачальник були належним чином зареєстровані як юридичні особи та платники податку на додану вартість, установчі документи недійсними в судовому поряду не визнавались.

Судами також з'ясовано, що придбаний у ТОВ «Кіровограднафтопостач» соняшник використано для виробництва халви, на підтвердження чого до суду надано копії балансу основних засобів на 31.12.2011, контракту № 20090147-2/С щодо придбання формовочної лінії для халви ВК-LАВ, договору № 605534 про співробітництво відносно виробництва товарів з використанням знаків для товарів і послуг від 17.06.2011, сертифікатів відповідності.

Судові інстанції правильно відхилили посилання органу державної фіскальної служби на податкову інформацію щодо ТОВ «Кіровограднафтопостач» як на підставу для відмови в задоволенні позову, оскільки податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податків-покупця від дотримання його контрагентом податкової дисципліни та правильності ведення ним податкового або бухгалтерського обліку, зокрема, від фактичної сплати контрагентом у ланцюгу постачання податку до бюджету, виробничих та трудових ресурсів тощо. Тобто, у разі підтвердження реального характеру здійснених поставок, як у даній ситуації, платник не може відповідати за порушення, допущені постачальником, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цієї особи. Проте, посадовими особами Кіровоградської ОДПІ під час здійснення перевірки таких обставин не встановлено.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, суд погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій, що господарській операції між позивачем та його контрагентом здійснені відповідно до умов чинного законодавства, реальність яких підтверджується належним чином оформленими первинними документами, що містяться в матеріалах справи, а відтак з протиправністю прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки судів про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Касаційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.08.2013 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.03.2014 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна ,

Судді Верховного Суду