Справа № 539/3753/18
Суддя: Грузман Т. В.
Дата ухвалення: 2018-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 539/3753/18
Провадження № 2-а/539/116/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 листопада 2018 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді Грузман Т.В.

за участі секретаря судового засідання Джадан І.В.

позивача ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 2 роти 1 батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль управління патрульної поліції у Київській області ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в Лубенський міськрайонний суд Полтавської області з позовом до поліцейського 2 роти 1 батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль управління патрульної поліції у Київській області ОСОБА_3 про визнання дій протиправними скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В позові вказав, що 02.10.2018 року близько 19 год. керуючи транспортним засобом RENAULT MAGNUM д.н.з. НОМЕР_1 в районі 76 км. автодороги Київ-Харків-Довжанський був зупинений відповідачем, який виніс постанову про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №637973 від 02.10.2018 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у виді штрафу в сумі 425 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що він 02.10.2018 року о 18 год. 35 хв. в м. Березань на 76 км. автодороги Київ-Харків керував транспортним засобом поза межами міста без ввімкненого ближнього світла фар, перетнув дорожню розмітку 1.1 та при здійсненні маневру перестроювання не ввімкнув покажчик повороту (9.26) та на вимогу зупинки поліцейським не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п. 9.9.б ПДР України.

Позивач вважає винесену постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки правил дорожнього руху не порушував. Дії відповідача при винесенні постанови вважає протиправними.

Так, при винесенні постанови не були враховані вимоги ст.268 КУпАП, що визначає права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме його право на юридичну допомогу, збір і надання доказів. Грубо порушено вимоги ст.280 КУпАП, а саме не зясовано чи винен він у вчиненні правопорушення, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також не зясовано інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Позивач стверджує, що порушень Правил дорожнього руху він не допускав, оскільки працівники поліції зупинили безпідставно та не надали докази правопорушення, то підстав накладення адмінстягнення не було.

На підставі вищевикладеного, прохає суд визнати дії відповідача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності протиправними та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №637973 від 02.10.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у виді штрафу в сумі 425 грн., як незаконну.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, прохав їх задовольнити.

Адвокат ОСОБА_2 зазначив, що при складанні постанови працівниками поліції порушено норми, які регулюють вказане питання. Доказів трьох правопорушень, як рух без ввімкненого світла фар, перетин дорожньої розмітки та порушення правил при перестроюванні допущено не було. Аварійну сигналізацію під час зупинки ввімкнув. Винесення постанови відбулось у інший час , ніж вказано у ній. Вказане свідчить на користь скасування даної постанови поліцейського.

Відповідач поліцейський 2 роти 1 батальйону ПП у м. Бориспіль УПП у Київській області ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, направивши до суду відзив щодо позовної заяви ОСОБА_1, згідно якого в задоволенні вимог позивача прохає відмовити, оскільки твердження позивача, викладені у позовній заяві є хибними, а позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими. Так, позивача було ознайомлено з правами особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Скористатися ними під час розгляду справи ОСОБА_1 не виявив бажання. Факт того, що позивачем не була ввімкнена аварійна світлова сигналізація при зупинці працівником поліції, зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського. Крім того позивача на місці вчинення правопорушення було ознайомлено з вчиненням ним правопорушення. Справа про адміністративне правопорушення розглядалась в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (а.с.14-18).

Дослідивши матеріали та докази по справі, заслухавши пояснення позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Із матеріалів справи вбачається, що 2 жовтня 2018 року відповідачем - поліцейським 2 роти 1 батальйону ПП у м. Бориспіль УПП у Київській області ОСОБА_3 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №637973, якою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП у виді штрафу в сумі 425 грн., а саме за те, що він 02.10.2018 року о 18 год. 35 хв. в м. Березань на 76 км. автодороги Київ-Харків керував транспортним засобом поза межами міста без ввімкненого ближнього світла фар, перетнув дорожню розмітку 1.1 та при здійсненні маневру перестроювання не ввімкнув покажчик повороту (9.26) та на вимогу зупинки поліцейським не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п.9.9.б ПДР України (а.с.3).

Відповідно до п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В позовній заяві позивач вказує, що не згідний з винесеною відповідачем постановою, оскільки правил дорожнього руху не порушував.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В судовому засіданні було оглянуто відеозапис зроблений нагрудною камерою поліцейського, наданий відповідачем. У суді з»ясовано що, вказаний відеозапис не містить відомостей про порушення позивачем правил дорожнього руху в частині керування позивачем транспортним засобом поза межами міста без ввімкненого ближнього світла фар, перетину дорожньої розмітки 1.1 та при здійсненні маневру перестроювання не ввімкнення покажчика повороту (9.26). Фактично відеозапис починається вже після зупинки транспортного засобу під керуванням позивача.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, відповідачем суду не надано жодних доказів того, що позивач порушив вимоги: п.9.8 ПДР України, відповідно до якого з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар; 9.2.б ПДР України, відповідно до якого водій повинен подавати сигнал світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом та розворотом та допустив перетин лінії 1.1 розділу 34 ПДР України, тобто адміністративні правопорушення за обставин вказаних в оскаржуваній постанові, які стали причиною зупинки його транспортного засобу.

Вказані вище обставини та відсутність належних доказів на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, свідчать про недоведеність відповідачем наявності в діях ОСОБА_1 порушення вищевказаних вимог ПДР України, що у свою чергу свідчить про недоведеність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП за яке позивача було піддано адміністративному стягненню.

Відеозапис дійсно містить відомості про те, що на вимогу зупинки поліцейським позивач не увімкнув аварійну світлову сигналізацію та, що позивача було ознайомлено з правами особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, скористатися якими під час розгляду справи ОСОБА_1 не виявив бажання. На місці зупинки позивача було ознайомлено з вчиненням ним правопорушення, а саме не ввімкненою аварійною світловою сигналізацією при зупинці працівником поліції. Справа про адміністративне правопорушення розглядалась в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Таким чином, з відеозапису не вбачається а позивачем не доведено, що при винесенні оскаржуваної постанови інспектором патрульної поліції були порушені права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП та вчинення перешкод у їх реалізації, тому доводи позивача, що постанова підлягає скасуванню на тій підставі, що при оформленні постанови інспектором патрульної поліції порушено низку визначених в законні послідовних дій носить формальний характер є недоведеним та безпідставним.

Що стосується порушення водієм вимог п. 9.9.б ПДР України відповідно до яких аварійна сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар, то на відеозаписі чітко зафіксована вказана подія ( 18 год.23 хв. та відеозапис з моменту зупинки транспортного засобу) і підстав для задоволення позову у цій частині суд не вбачає, оскільки відповідач у цій частині спростував позовні вимоги позивача.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевказане, та з огляду на те, що у постанові про адміністративне правопорушення було зафіксовано декілька правопорушень та винесено одну постанову, суд вважає за доцільне скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи) щодо позивача.

Питання щодо визнання дії поліцейського протиправними підлягає до часткового задоволення, лише в частині зазначення у постанові порушення водієм норм п.п. 9.8, 9.2. «б», та розділу 34 Правил дорожнього руху щодо лінії 1.1. Інших порушень закону при складанні постанови відповідачем допущено не було.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 139, 243-246, 250, 286 КАС України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, 2-й АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) до поліцейського 2 роти 1 батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль управління патрульної поліції у Київській області ОСОБА_3 (службова адреса м. Бориспіль, вул. Кошового, 4 Київської області) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та про визнання дій поліцейського 2 роти 1 батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль управління патрульної поліції у Київській області ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Визнати дії поліцейського 2 роти 1 батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль управління патрульної поліції у Київській області ОСОБА_3 щодо винесення постанови серія ЕАВ №637973 від 02.10.2018 року з вказівкою на норми п.п. 9.8, 9.2. «б», та розділу 34 Правил дорожнього руху щодо лінії 1.1. протиправними.

Скасувати постанову поліцейського 2 роти 1 батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль управління патрульної поліції у Київській області ОСОБА_3 серія ЕАВ №637973 від 02.10.2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в сумі 425 грн. та надіслати справу на новий розгляд до Управління патрульної поліції у м. Бориспіль управління патрульної поліції у Київській області (м. Бориспіль, вул. Кошового, 4 Київської області).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного адміністравтиного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Грузман Т.В.