Справа № 807/109/18
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2018-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/725/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Бруновської Н.В., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 травня 2018 року у справі № 807/109/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виноградівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області про скасування податкового повідомлення-рішення (рішення суду першої інстанції прийняте суддею Ващилін Р.О. в м. Ужгороді Закарпатської області, 16.05.2018 року згідно журналу судового засідання о 14:59 год., повний текст рішення складено 23.05.2018), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач) звернувся з адміністративним позовом до Виноградівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення № від 14.12.2016 р. на суму штрафних санкцій 27000,00 грн.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 травня 2018 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив позивач, який покликаючись на те, що вказане рішення є незаконним та прийнятим з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 травня 2018 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що вказане податкове повідомлення-рішення винесене на підставі Закону, який не підлягав застосуванню, оскільки такий ухвалою Вищого адміністративного суду України по справах № К/800/4150/16 та № К/800/5606/ від 30.06.2016 р. визнано незаконним. Окрім того, зазначає, що Виноградівським районним судом по справі № 299/474/17 ФОП ОСОБА_1 звільнений від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 156 КУпАП на підставі того, що матеріали, додані до протоколу АА 528239 від 15.02.2017 р. та акт фактичної перевірки №000680 від 24.11.2016 р., не містять жодних відомостей про те, кому, коли, о котрій годині та за якою ціною ОСОБА_1 реалізував хоч який-небудь алкогольний напій.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що за результатами проведеної фактичної перевірки діяльності господарської одиниці кафе, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 суб'єкта господарської діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на предмет дотримання вимог законодавства, яке регламентує порядок обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів, працівниками Головного управління ДФС у Закарпатській області складено акт № 000680 від 23.11.2016 р. З акту перевірки вбачається, що таку проведено в присутності продавця ОСОБА_2

Згідно з висновками акту перевірки посадовими особами контролюючого органу встановлено порушення ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», ст. 226 Податкового кодексу України, ст.ст. 11, 18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напої та тютюнових виробів», Постанови КМУ від 30.10.2008 р. № 957; ст. 24 Кодексу законів про працю України.

Такі висновки ґрунтуються на фіксації під час проведення перевірки фактів продажу горілки без марки акцизного податку встановленого зразка; не проведення через реєстратор розрахункових операцій готівкових коштів за придбаний товар, не видачі розрахункового документа; встановлення здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами, нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на такі напої.

За результатами проведеної перевірки Виноградівською ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області прийнято податкове повідомлення-рішення № від 14.12.2016 р., яким до позивача на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодекс України, абз. 13, абз. 15 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напої та тютюнових виробів» застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 27000,00 грн. за платежем «Адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Не погоджуючись із зазначеними висновками посадових осіб контролюючого органу, представник позивача подав до відповідача та Головного управління ДФС у Закарпатській області пропозицію про досудове врегулювання спору, за результатами розгляду якої листом від 09.01.2018 р. № 53/4/07-16-10-02-04 заявнику роз'яснено порядок оскарження податкових повідомлень-рішень у разі незгоди платника податку з їх прийняттям.

Не погоджуючись з прийнятими контролюючим органом податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Приймаючи оскаржене рішення, суд першої інстанції виходив з доведеністю фактів здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами, нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на такої напої, що визначені постановою Кабінету Міністрів України № 957 від 30.10.2008p. (з наступними змінами та доповненнями), а також продажу горілки без марки акцизного податку встановленого зразка, які є порушеннями Закону, за допущення якого підлягають застосуванню фінансові санкції в розмірах, встановлених зазначеною нормою Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» № 481/95-ВР від 19.12.1995 р. (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі Закон).

Апеляційний суд частково погоджується з рішенням суду першої інстанції з огляду на наступне.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України встановлюються Законом в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Нормами ст. 11 Закону встановлений порядок маркування алкогольних напоїв, які реалізуються в Україні.

Частиною 4 статті 11 Закону визначено, що алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Обов'язок суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію алкогольних напоїв, маркувати такі напої, в тому числі, шляхом наклеєння марки акцизного податку встановлюється також положеннями ст. 226 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі ПК України).

Відповідно до п. 226.2 ст. 226 ПК України, наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

Маркуванню підлягають усі алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об'ємних одиниць. Маркування вироблених в Україні алкогольних напоїв із вмістом спирту етилового до 8,5 відсотка об'ємних одиниць не здійснюється (п. 226.6 ст. 226 ПК України).

Вказані норми ПК України кореспондуються також з положеннями Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 р. № 854 (далі Правила).

Згідно з п. 12 Правил, зберігання та реалізація алкогольних напоїв, крім алкогольних напоїв з вмістом спирту етилового від 1,2 до 8,5 відсотка об'ємних одиниць, вироблених в Україні, дозволяється тільки за наявності марки акцизного податку на пляшці або на іншій тарі згідно із законодавством.

Ст. 17 Закону встановлена відповідальність за порушення норм цього Закону. Вказаною статтею передбачено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством. До суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, в тому числі, у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

З матеріалів справи встановлено, що проведеною фактичною перевіркою господарської одиниці кафе, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 суб'єкта господарської діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в присутності продавця ОСОБА_4, зафіксовано, в тому числі, факт продажу горілки без марки акцизного податку встановленого зразка, а саме, одну пляшку горілки «Пшенична» 0,5 л 40% об. за ціною 40,00 грн.

Відповідно до наданого відповідачем розрахунку штрафних (фінансових) санкцій, за вказане порушення положень ст. 226 ПК України та ст. 11 Закону до позивача застосовано фінансові санкції у розмірі 17000,00 грн.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідачем правомірно застосовано до ОСОБА_1 фінансові санкції у розмірі 17000,00 грн.

Щодо накладення фінансових санкцій у розмірі 10000 грн. за здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами, нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на такі напої, а саме те, що згідно з контрольною стрічкою від 26.01.2016 р. було здійснено реалізацію горілки «Сотник» 0,5 л 40% об. за ціною 53,00 грн. та горілки «Зелена марка» 0,5 л 40% об. за ціною 54,00 грн., апеляційний суд зазначає наступне.

За виявлене порушення, відповідно до розрахунку штрафних (фінансових) санкцій, до позивача застосовано фінансові санкції, відповідно до абз. 13 ч. 2 ст. 17 Закону, у розмірі 10000,00 грн.

Нормами ч. 10 ст. 18 Закону надано Кабінету Міністрів України право встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» № 957 від 30.10.2008 р. (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) установлено розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв.

Абз. 13 ч. 2 ст. 17 Закону передбачено, що до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень.

Відповідачем, при проведенні перевірки встановлено здійснення роздрібної торгівлі в кафе, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 реалізації алкогольних напоїв за цінами, нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на такої напої, що визначені постановою Кабінету Міністрів України № 957 від 30.10.2008p. (з наступними змінами та доповненнями), що є порушенням, що передбачене абз. 13 ч. 2 ст. 17 Закону, за допущення якого підлягають застосуванню фінансові санкції в розмірах, встановлених зазначеною нормою Закону.

Однак, Постанова постанову Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року № 426 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 року № 957», на підставі якої винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 грудня 2015 року № 826/17459/15, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2016 року, визнана незаконною та нечинною, а тому колегія суддів приходить до переконання про те, що оскаржене податкове повідомлення-рішення від 14.12.2016 № , в частині накладення фінансових санкцій на ОСОБА_1 у розмірі 10000 грн. за здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами, нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на такі напої є протиправним та в цій частині підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 2 ст. 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно частин 1 та 2 ст. 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Суд першої інстанції у справі, що розглядається, не повно з'ясував обставини справи, не дав належної оцінки встановленим обставинам, неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до ухвалення помилкового рішення, у зв'язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 травня 2018 року у справі № 807/109/18 скасувати, позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення-рішення від 14.12.2016 року № в частині накладення фінансових санкцій на ОСОБА_1 у розмірі 10000 грн. за здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами, нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на такі напої.

В іншій частині оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді Н. В. Бруновська
З. М. Матковська