Справа № 524/4573/18
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2018-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 р. м. ХарківСправа № 524/4573/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Чалого І.С.

суддів: Зеленського В.В. , Кононенко З.О.

за участю секретаря судового засідання - Струкової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно ст. 229 КАС України, у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Поліцейського роти № 2 Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Молодецької Вікторії Вікторівни на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07.09.2018р. (суддя Предоляк О.С., м. Кременчук) по справі № 524/4573/18 за позовом ОСОБА_2 до Поліцейського роти № 2 Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Молодецької Вікторії Вікторівни; третя особа - Департамент патрульної поліції Національної поліції України в особі Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (надалі - позивач, ОСОБА_2.) звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області з адміністративним позовом до інспектора роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП НП Молодецької Вікторії Вікторівни, в якому просив суд скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч. 5 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 51 грн.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07.09.2018 позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову інспектора роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Молодецької В.В. від 01 червня 2018 року, серії ЕАА № 424706, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та застосування стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн.

Закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції зазначило, що висновки суду першої інстанції є помилковими, оскільки відповідачем було дотримано порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, а вина позивача підтверджується тим, що він не заперечував про порушення ним п. 2.3 "в" ПДР України.

У судове засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, відповідно до ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що постановою інспектора роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП НП Молодецькою В.В. від 01 червня 2018 року, серії ЕАА № 424706, ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн.

В оскаржуваній постанові зазначено, що позивач 01.06.2018, о 05 год. 55 хв. у м. Кременчуці керував транспортним засобом KIA CERATO, д.н.з. НОМЕР_1 та був непристебнутим ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 "в" ПДР України.

Постанова була складена в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, копія якої була вручена позивачеві одразу після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Не погодившись із прийнятим рішенням суб'єкта владних повноважень про притягнення його до адміністративної відповідальності, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про неподання відповідачем належних і допустимих доказів на спростування позову та зазначених обставин, на підтвердження правомірності своїх дій, у тому числі щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, дотримання порядку (процедури) розгляду справи про адміністративне правопорушення поставленого у вину позивачеві щодо встановлення та дослідження доказів.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 визнано винним в порушенні п. 2.3 "в" Правил дорожнього руху та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Частиною 5 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно п. 1.1. ПДР, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 2.3 "в" ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких заважають користуватися ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Водночас, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що позивачем допущено порушення вимог п. 2.3 "в" Правил дорожнього руху.

Суд апеляційної інстанції встановив, що відповідачем не надано належних доказів на підтвердження правомірності винесеної постанови, факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджений жодними доказами, доводи відповідача, що позивач не заперечує факту порушення ним вимог п. 2.3 "в" ПДР не відповідають дійсності та спростовуються самою оскаржуваною постановою від 01 червня 2018 року, серії ЕАА № 424706, де позивачем висловлено свою незгоду зі складеною постановою. Також відповідачем не надано доказів дотримання ним процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема відеозапису з нагрудної камери поліцейського, яким би спростовувались твердження позивача щодо недотримання процедури притягнення до адміністративної відповідальності.

Інші докази, які б вказували на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, матеріали адміністративної справи не містять та не були надані ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає, що згідно з статтею 77 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, саме відповідач зобов'язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог п. 2.3 "в" Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність згідно ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що апелянтом до суду належних та допустимих доказів, які б спростовували вказані в позовній заяві доводи позивача, з приводу того, що останній не порушував вимог п. 2.3 "в" Правил дорожнього руху, не надано, колегія суддів дійшла висновку, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП не підтверджується жодним доказом, що свідчить про необґрунтованість винесення Інспектором оскаржуваної постанови.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що відповідач, складаючи постанову у справі про адміністративне правопорушення, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені нормами чинного законодавства, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 286, 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, 316, 321, 322, 325, 326 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Поліцейського роти № 2 Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Молодецької Вікторії Вікторівни залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07.09.2018 по справі № 524/4573/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та відповідно до ч .3 ст. 272 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді В.В. Зеленський З.О. Кононенко