Справа № 824/923/18-а
Суддя: Кушнір Віталіна Олександрівна
Дата ухвалення: 2018-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 р. м. Чернівці Справа № 824/923/18-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнір В.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Чернівецькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

У поданому до суду адміністративному позові Головне управління ДФС у Чернівецькій області (позивач) просить суд стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (відповідач) заборгованість по єдиному податку з фізичних осіб в сумі 38685,67 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за відповідачем рахується податковий борг по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 38 685,67 грн, самостійно визначеному в податкових деклараціях від 09.05.2018р. та від 07.08.2018р. Оскільки борг є узгодженим та в добровільному порядку відповідачем не сплачений, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення такого боргу в судовому порядку.

Ухвалою суду від 27.09.2018р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Вказаною ухвалою, серед іншого відповідачу встановлено 15-денний термін з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач отримав зазначену ухвалу суду 01.10.2018 р., однак ні в установлений судом термін, ні станом на дату розгляду даної справи відзив на вказаний позов до суду не подав.

Враховуючи наведене, зокрема і не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд у відповідності до ч.6 ст.162 КАС України, вважає за необхідне розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) зареєстрований як фізична особа-підприємець 18.01.2017 р. та взятий на податковий облік з 18.01.2017 р. (Сокирянська ОДПІ ГУ ДФС (Новодністровське відділення). Відповідач є платником третьої групи спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, основний вид підприємницької діяльності будівництво житлових і нежитлових будівель (а.с. 12-13, 17).

Відповідачем подано податкові декларації за 2018 рік №32820469 від 09.05.2018р. (термін сплати 20.05.2018р.) та №41328477 від 07.08.2018р. (термін сплати 19.08.2018 р.), у яких самостійно визначено суму податкових зобовязань з єдиного податку на загальну суму 41 890 грн (а.с. 9-10).

Відповідач не сплатив самостійно визначені у вказаних вище деклараціях суми податку, що підтверджується довідкою Сокирянської ОДПІ ГУ ДФС про історію податкового боргу, розрахунком заборгованості та даними інтегрованої картки платника податків. У звязку з цим за ним обліковується заборгованість на загальну суму 38 685,67 грн, в тому числі пеня 12,47 грн, нарахована на підставі п.п.129.1.1 ст.129 ПК України з 21.05.2018р. по податковій декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця № від 09.02.2018 р. (а.с. 11, 14, 18).

У зв'язку з тим, що відповідачем станом на день подання даного позову заборгованість добровільно не погашена, податковий орган звернувся до суду для того, щоб стягнути її в судовому порядку.

До вказаних правовідносин суд застосовує наступні положення чинного законодавства та робить висновки по суті спору.

Статтями 67 та 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України від 02.12.2010 р. № 2755- IV (далі - ПК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п.6.1 ст.6 ПК України податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Статтею 15 ПК України визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

В підпункті 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України визначено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.п.14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

В свою чергу, податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (пп.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України).

Згідно з п.54.1 ст.54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п.56.11 ст.56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно п.57.1 ст.57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п.296.3 ст.296 ПК України платники єдиного податку третьої групи подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду.

В п.295.3 ст.295 ПК України вказано, що платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Враховуючи наведені положення ПК України, сума податкових зобов'язань по єдиному податку з фізичних осіб самостійно визначена позивачем в податкових деклараціях №32820469 від 09.05.2018 р. та №41328477 від 07.08.2018 р. в загальному розмірі 41 890 грн є узгодженою, а відтак підлягає сплаті у визначений в п.295.3 ст.295 ПК України строк.

Згідно з пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобовязання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Судом на підставі даних інтегрованої картки платника встановлено, що відповідачем не сплачено узгоджені суми податкових зобов'язань, у зв'язку з чим за ним обліковується заборгованість з єдиного податку, в тому числі пені, нарахованої на підставі п.п.129.1.1 ст.129 ПК України, на загальну суму 38685,67 грн (а.с. 18).

Пунктами 59.1 та 59.5 ст.59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення; якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що у зв'язку із наявністю у відповідача податкового боргу станом на 19.02.2018р. у сумі 26783,2 грн, позивачем сформовано та направлено податкову вимогу форми "Ф" № 30-53 від 12.03.2018 р. на суму 26 783,20 грн. Вищевказана податкова вимога, як свідчить відмітка пошти від 22.03.2018 р., не отримана відповідачем у звязку з «закінченням терміну зберігання» (а.с. 16).

Згідно з абз.2 п.58.3 ст.58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення (абз.3 п.58.3 ст.58 ПК України).

Оскільки, податковий борг не був погашений в повному обсязі, нова податкова вимога відповідачу податковим органом не надсилалась, що відповідає п.59.5 ст.59 ПК України.

За змістом п.87.11 ст.87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Зважаючи на те, що відповідачем сума податкового боргу станом на день звернення позивача з даним позовом (24.09.2018 р.) добровільно не сплачена, суд дійшов висновку, що заборгованість позивача зі сплати єдиного податку з фізичних осіб в сумі 38685,67 грн підлягає стягненню в судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивач довів суду правомірність заявлених вимог, в той час як відповідач не надав належні, допустимі та достовірні докази відсутності або погашення ним податкового боргу.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і наявним матеріалам, а відтак позов підлягає задоволенню повністю.

У відповідності до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз. У зв'язку із відсутністю таких витрат питання щодо повернення судових витрат судом не вирішується.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг по єдиному податку з фізичних осіб у сумі 38 685,67 (тридцять вісім тисяч шістсот вісімдесят п'ять тисяч) грн 67 коп. до місцевого бюджету.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання). Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Головне управління ДФС у Чернівецькій області (, вул. Героїв Майдану, 200-А, м. Чернівці, 58013);

Відповідач: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_2, 60236).

Суддя В.О. Кушнір