Справа № 500/2079/18
Суддя: Баранюк Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2018-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань забезпечення адміністративного позову

Справа № 500/2079/18

07 листопада 2018 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Баранюка А.З., розглянувши заяву про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради, виконавчого комітету Тернопільської міської ради, Відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради, Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Комунальне підприємство Фірма «Тернопільбудінвестзамовник» Тернопільської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Тернопільської міської ради, виконавчого комітету Тернопільської міської ради, Відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради, Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Комунальне підприємство Фірма «Тернопільбудінвестзамовник» Тернопільської міської ради про визнання протиправними та скасування:

- рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 21 вересня 2017 року № 682 «Про втрату чинності рішення виконавчого комітету № 1195 від 27.11.2014 р. «Про скасування містобудівних умов та обмежень № 2-90 забудови земельної ділянки за адресою вул. 15 Квітня»;

- рішення Тернопільської міської ради від 24 жовтня 2017 року № 7/19/10 «Про скасування рішення виконавчого комітету ТМР № 682, скасування декларації про початок будівельних робіт № ТП 96 від 18.02.2014»;

- рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 27 листопада 2014 року № 1195 «Про скасування містобудівних умов та обмежень № 290 забудови земельної ділянки за адресою вул.15 Квітня»;

- наказу Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради від 22 листопада 2017 року № 60 «Про затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об'єкта будівництва»;

- містобудівних умов та обмежень для проектування об'єкта будівництва, затверджених наказом Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради від 22 листопада 2017 року № 60;

- реєстрації Дозволу на виконання будівельних робіт від 22 січня 2018 року № ТП 71.

Ухвалою від 25 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі.

05 листопада 2018 року позивачкою подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії Дозволу на виконання будівельних робіт від 22 січня 2018 року № ТП 71 та заборони Комунальному підприємству Фірма «Тернопільбудінвестзамовник» Тернопільської міської ради та генеральному підряднику ТОВ «МАКСРЕМБУД-Т» виконувати будівельні роботи з будівництва соціально-спортивного центру «Вулична академія» із закладом громадського харчування по вул. 15 Квітня в м. Тернополі.

Заява обгрунтова тим, що надання дозволу на виконання будівельних робіт від 22 січня 2018 року № ТП 71 є очевидно протиправним оскільки суперечить принципу стабільності суспільних відносин, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009, а забудова земельної ділянки здійснюється з порушенням її цільового призначення.

Крім того, до вирішення справи судом будівельні роботи можуть бути завершені, що унеможливить виконання судового рішення, а також унеможливить захист або поновлення порушених прав і інтересів позивача за захистом яких вона звернулася до суду.

Заява про забезпечення позову, відповідно до частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини першої статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, при наявності двох підстав, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Тобто, забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа або до якого має бути поданий позов, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

З матеріалів справи слідує, що Комунальному підприємству Фірма «Тернопільбудінвестзамовник» Тернопільської міської ради видано Дозвіл № ТП 71 від 22.01.2018 на будівництво соціально-спортивного центру «Вулична академія» із закладом громадського харчування по вул. 15 Квітня, м. Тернопіль.

В позовній заяві позивачка зазначає, що передумовою надання вказаного дозволу стали містобудівні умови та обмеження для проектування об'єкта будівництва, затверджені наказом Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради від 22 листопада 2017 року № 60.

У свою чергу, видання цього наказу стало можливим, оскільки Тернопільською міською радою прийнято рішення від 24 жовтня 2017 року № 7/19/10, яким було скасовано рішення виконавчого комітету ТМР № 682 «Про втрату чинності рішення виконавчого комітету № 1195 від 27.11.2014 «Про скасування містобудівних умов та обмежень №290 забудови земельної ділянки за адресою вул. 15 Квітня».

Цим рішенням Тернопільська міська рада також рекомендувала ВДАБК ТМР вжити заходи для скасування декларації про початок будівельних робіт № ТП 96 від 18.02.2014 щодо будівництва готелю із закладом громадського харчування, а також скасовано рішення виконавчого комітету № 113 від 12 лютого 2014 року про погодження інвестиційної угоди з будівництва такого готелю.

Як на підставу очевидної протиправності таких дій позивачка, зокрема, посилається на рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009, в якому зазначено, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Насамперед суд зауважує, що позивачкою не надано жодного доказу, що особи, стосовно яких приймалися вказані рішення і в яких виникли правовідносини, що повязані з реалізацією їх прав та охоронюваних законом інтересів якимось чином заперечують проти прийняття цих актів.

Разом з тим, органом місцевого самоврядування Тернопільською міською радою рішенням від 24 жовтня 2017 року № 7/19/10 скасовано не свої попередні рішення (як це зазначено у рішенні Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009), а рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради.

Частиною 9 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що рішення виконавчого комітету ради з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою.

А тому, у цій частині, суд не вбачає очевидної протиправності наведених рішень та порушення рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009, оскільки орган місцевого самоврядування не скасовував своїх попередніх рішень.

Крім цього, як на очевидну протиправність прийнятих рішень, позивачка вказує на те, що будівництво ведеться з порушенням цільового призначення земельної ділянки. У своїй заяві позивачка зазначає, що цільовим призначенням земельної ділянки, на якій здійснюється будівництво, є «Будівництво готелю із закладом громадського харчування», а виконуються роботи з будівництва «Соціально-спортивного центру «Вулична академія» із закладом громадського харчування».

В долученому до матеріалів справи ОСОБА_2 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вказано, що цільовим призначенням земельної ділянки є будівництво готелю з закладом громадського харчування.

Частиною 2 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства.

Тобто, цільове призначення земельної ділянки має бути встановлене згідно із вимогами законодавчих актів.

Згідно із ст. 38 Земельного кодексу України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування.

Відповідно до Земельного кодексу України та Закону України «Про землеустрій» розроблена Класифікація видів цільового призначення земель (далі - КВЦПЗ), яка використовується, у тому числі, при веденні державного земельного кадастру.

Згідно із п. 1.3 Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року № 548, КВЦПЗ застосовується для використання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, організаціями, підприємствами, установами для ведення обліку земель та формування звітності із земельних ресурсів.

Суд звертає увагу на те, що законодавством не передбачене таке цільове призначення земельної ділянки, як «Будівництво готелю з закладом громадського харчування» та суперечить ч. 2 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Натомість, земельна ділянка, на якій здійснюється будівництво, має код КВЦПЗ В.03.15. Відповідно до зазначеної Класифікації Розділ: ОСОБА_203 є цільовим призначенням «Землі громадської забудови (землі, які використовуються для розміщення громадських будівель і споруд (готелів, офісних будівель, торговельних будівель, для публічних виступів, для музеїв та бібліотек, для навчальних та дослідних закладів, для лікарень та оздоровчих закладів), інших об'єктів загального користування)». Підрозділ 03.15 є цільовим призначенням «Для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови».

Тобто, законом встановлене цільове призначення цієї земельної ділянки згідно коду КВЦПЗ В.03.15, а саме: Землі громадської забудови (землі, які використовуються для розміщення громадських будівель і споруд (готелів, офісних будівель, торговельних будівель, для публічних виступів, для музеїв та бібліотек, для навчальних та дослідних закладів, для лікарень та оздоровчих закладів), інших об'єктів загального користування) для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови.

А тому, суд не вбачає очевидної протиправності оскаржуваних рішень щодо нецільового використання земельної ділянки.

Щодо інших підстав забезпечення позову, суд вважає за необхідне зазначити, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Також суд має враховувати співрозмірність вимог заяви про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Враховуючи наведені позивачкою доводи та обставини справи, інтереси інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням зазначених заходів забезпечення позову, суд вважає, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 500/2079/18 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Головуючий суддя Баранюк А.З.

копія вірна

Суддя Баранюк А.З.