Справа № 808/1650/18
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2018-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 року

Київ

справа №808/1650/18

адміністративне провадження №К/9901/54221/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бившевої Л.І.,

суддів: Гончарової І.А., Хохуляка В.В., розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2018 за заявою Головного управління ДФС у Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью-ЛТД» щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків,

У С Т А Н О В И В:

Запорізький окружний адміністративний суд ухвалою від 05.05.2018 на підставі частини третьої статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України через невиконання заявником вимог суду про надання доказів на сплату судового збору у встановлений судом строк повернув заяву Головного управління ДФС у Запорізькій області до ТОВ «Нью-ЛТД» про підтвердження обґрунтованості арешту майна платника податків.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 23.05.2018 апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 05.05.2018 залишив без розгляду.

Залишаючи без розгляду апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції застосував положення частин першої та п'ятої статті 270, частини шостої статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України та виходив з того, що апеляційна скарга подана Головним Управлінням ДФС у Запорізькій області з пропуском 24-годинного строку.

Головне управління ДФС у Запорізькій області подало до суду касаційної інстанції касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та направити справу для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник посилається на те, що суд апеляційної інстанції порушив норми процесуального права: частини четверту та шосту статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України. Зазначає, що частина шоста статті 283 цього Кодексу встановлює строк оскарження ухвали про відмову в прийнятті заяви і не поширюється на ухвалу суду про повернення апеляційної скарги.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями у справі визначено склад колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: Бившева Л.І. (суддя-доповідач, головуючий суддя), Хохуляк В.В., Шипуліна Т.М.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 01.08.2018 відкрив касаційне провадження, ухвалою від 18.10.2018 призначив справу до касаційного розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.10.2018 у справі визначено склад колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: Бившева Л.І. (суддя-доповідач, головуючий суддя), Гончарова І.А., Хохуляк В.В.

Верховний Суд, переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та перевіряючи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права на підставі фактичних обставин справи, зважає на таке.

У статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України визначено особливості провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів.

Відповідно до частини першої статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів.

У частині другій статті 283 зазначеного Кодексу встановлені вимоги до заяви.

Відповідно до частини третьої статті 283 цього Кодексу у разі недотримання вимог частини другої цієї статті суд повідомляє про це заявника та надає йому строк, але не більше ніж 24 години, для усунення недоліків.

Невиконання вимог суду в установлений строк тягне за собою повернення заявнику заяви та доданих до неї документів.

Відповідно до частини другої статті 293 цього Кодексу ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 294 цього Кодексу окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).

У статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема у частині шостій, визначено спеціальний строк (24 години з моменту постановлення ухвали) для оскарження ухвали про відмову в прийнятті заяви. Разом з тим в цій статті не передбачено спеціального строку для оскарження в апеляційному порядку ухвали про повернення заявнику заяви та доданих до неї документів.

Враховуючи наведене, ухвала про повернення заявнику - органу доходів і зборів заяви може бути оскаржена в апеляційному порядку в установлений загальною нормою, а саме частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, строк - протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суд апеляційної інстанції, перевіряючи дотримання скаржником строку апеляційного оскарження ухвали про повернення заявникові заяви, помилково застосував частину шосту статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України, яка встановлює строк апеляційного оскарження ухвали про відмову в прийнятті заяви, що призвело також до безпідставного застосування статті 270 цього Кодексу, та помилково не застосував частину першу статті 295 зазначеного Кодексу, що призвело до постановлення незаконної ухвали про залишення апеляційної скарги без розгляду.

У відповідності до частини першої статті 353 зазначеного Кодексу порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали цього суду, яка перешкоджає подальшому провадженні у справі, є підставою для скасування такої ухвали і направлення справи для продовження розгляду.

Враховуючи наведене, касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2018 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.І. Бившева

І.А. Гончарова

В.В. Хохуляк ,

Судді Верховного Суду