Справа № 2340/3288/18
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2018-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2018 року справа № 2340/3288/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Руденко А.В.,

при секретарі Сачинській В.С.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1 (за ордером);

представника відповідача ОСОБА_2 (за довіреністю);

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Ермій до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю Ермій з позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області, в якій просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 19.04.2018 в частині зобовязання за основним платежем у сумі 300095 грн. та за штрафними санкціями у сумі 150047 грн.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що за результатами перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 30.06.2017, відповідачем був складений акт №121/23-00-14-0807/21355762 від 21.03.2018, на підставі якого винесено податкове повідомлення-рішення від 19.04.2018 №, згідно з яким позивачу визначено грошове зобовязання з податку на додану вартість за основним платежем у сумі 301297 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 150649. Позивач не погоджується з вказаним податковим повідомленням рішенням в частині визначення грошового зобовязання у сумі 300095 грн. та за штрафними санкціями у сумі 150047 грн. Підставою для нарахування грошового зобовязання в цій частині послугував висновок відповідача про безпідставність віднесення до складу податкового кредиту податку на додану вартість у сумі 166 667 грн. за червень 2016 за господарською операцією з придбання пшениці у ТОВ «Щедре поле» та у сумі 300095 грн. за липень 2016 за господарською операцією з придбання консервів рибних у ТОВ «Смілапостач» як таких, що фактично не здійснювались. Вважає, що вказані господарські операції фактично здійснені, а податкове повідомлення-рішення в цій частині прийнято безпідставно.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просила позов задовольнити.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю. У відзиві на позов зазначив, що між позивачем та його контрагентом ТОВ Щедре поле фактично не здійснені реальні господарські операції, оскільки опитаний директор ТОВ Щедре поле зазначив, що ТОВ «Щедре поле» не відвантажувало на адресу ТОВ «Ермій» пшеницю, товар позивачу не передавався та відповідно не залишався на зберігання в ТОВ «Щедре поле» чи в інших підприємствах, а також будь-які кошти за даний товар позивачем не перераховані.

Господарська операція з ТОВ Смілапостач також фактично не здійснена, оскільки опитана ОСОБА_3, яка була засновником та директором ТОВ Смілапостач у 2015-2016 роках, зазначила, що на виконання умов договору поставки рибні консерви були відвантажені з складу постачальника, однак ТОВ Смілапостач не мало складських приміщень, а тому не практикувало залишення консервів на відповідальне зберігання. В подальшому за ініціативи ТОВ «Ермій» рибні консерви були повернуті з відповідним коригуванням. За таких обставин представник відповідача вважає, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Заслухавши пояснення та доводи представників сторін, розглянувши подані документи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю Ермій зареєстроване як юридична особа 06.05.2004 Черкаським міським управлінням юстиції, ідентифікаційний код 21355762, взято на облік в органах державної фіскальної служби 14.05.2004 за № 219.

30.06.2016 між позивачем та ТОВ «Щедре поле» (постачальником) був укладений договір поставки №30062016, згідно з п. 1.1 та 1.2 якого постачальник зобовязується поставити та передати товар; ціна, кількість, якість, асортимент товару визначаються у специфікаціях або накладних, які погоджуються сторонами та додаються до договору і є його невідємною частиною.

На виконання вказаного договору за видатковою накладною №РН-0000013 від 30.06.2016 ТОВ «Щедре поле» передало, а позивач прийняв пшеницю у кількості 250 т на загальну суму 1000000 грн. в т.ч. ПДВ 166666,67 грн. Сума податку на додану вартість віднесена позивачем до податкового кредиту за червень 2016 року.

Згідно з накладною на повернення постачальнику №1 від 15.07.2016 позивач повернув пшеницю у кількості 250 т постачальнику ТОВ «Щедре поле».

22.07.2016 позивач уклав з ТОВ «Смілапостач» (постачальник) договір поставки товару №22-07/16, згідно п. 1.1 та п. 1.2 якого постачальник зобовязується поставити та передати у власність позивача товар у кількості та строки, визначені сторонами в ході виконання цього договору; асортимент, одиниці виміру, кількість, ціна одиниці товару і загальна вартість партії товару визначається при кожній конкретній поставці товару на підставі рахунку та товарної накладної.

Згідно з видатковою накладною №528 від 22.07.2016 ТОВ «Смілапостач» передав, а позивач прийняв консерви рибні «Сардини атлантичні НДО», ж/б №5, 230 мг, ТМ «Океанические» у кількості 99633 грн. на загальну суму 1 000000 грн., в т.ч. ПДВ 300095 грн. Сума податку на додану вартість віднесена позивачем до податкового кредиту за липень 2016 року

В цей же день на підставі договору відповідального зберігання (зберігання на товарному складі) №22-07/16/1 від 22.07.2016 та акту приймання-передачі майна від 22.07.2016 позивач передав ТОВ «Смілапостач» консерви рибні «Сардини атлантичні НДО» у кількості 99633 шт. за ціною 1800567 грн. 58 коп. на зберігання.

16.08.2016 позивач отримав з відповідального зберігання ТОВ «Смілапостач» консерви рибні «Сардини атлантичні НДО» у кількості 99633 шт. за ціною 1800567 грн. 58 коп. та повернув їх постачальнику ТОВ «Смілапостач» за накладною на повернення від покупця №3 від 16.08.2016.

Згідно направлень Головного управління ДФС у Черкаській області від 28.11.2017 №1854/23-00-13-0410, № 1855/23-00-13-0410, від 29.11.2017 № 1863/23-00-14-0106, № 1864/23-00-14-0106, № 1866/23-00-14-0106, відповідно до пп.20.1.4 п. 20.1 ст. 20, ст.75, ст.77, ст.82 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 4 квартал 2017 року, на підставі наказу Головного управління ДФС у Черкаській області від 16.11.2017 № 1889, проведено документальну планову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю Ермій з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 30.06.2017 року.

Результати перевірки оформлені актом від 21.03.2018 №121/23-00-14-0807/21355762 та встановлено порушення позивачем вимог п. 198.1, п. 198.3, п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, пп.7 п. 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 23.09.2014 № 966, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 14.10.2014 за № 1267/26044, в результаті чого знижено податок на додану вартість на загальну суму 301297 грн., в т.ч. за червень 2016 року на суму 167869 грн., за липень 2016 року на суму 133428 грн.

Перевіркою встановлено (п. 3.1.2.2 акта перевірки), що господарська операція з поставки пшениці у кількості 250 т ТОВ «Щедре поле» та господарська операція з поставки консервів рибних ТОВ «Смілапостач» фактично не відбулись, а лише документально оформлені з метою одержання податкової вигоди у вигляді мінімізації податкових зобовязань з податку на додану вартість, в результаті чого в порушення п. 198.1., п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України встановлено завищення податкового кредиту за червень 2016 на суму 166667 грн. та за липень 2016 на суму 300095 грн.

На підставі вищезазначеного акта перевірки Головним управлінням ДФС у Черкаській області винесені податкове повідомлення-рішення від 19.04.2018 № (форма «Р») про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 451946 грн., в т.ч. за основним платежем на суму 301297 грн., за штрафними санкціями на суму 150649 грн.

Не погоджуючись з винесеним податковим повідомленням-рішенням від 19.04.2018 № в частині визначення грошового зобовязання з податку на додану вартість у сумі 300095 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 150047 грн., нарахованими за господарськими операціями з ТОВ «Щедре поле» та ТОВ «Смілапостач», позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим фактичним обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відносини, повязані з формуванням платником податку на додану вартість податкового кредиту, врегульовано нормами Податкового кодексу України (далі ПК України).

Згідно п. 185.1 «а» с. 185 ПК об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Отже, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податку.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податку як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Так, згідно з пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобовязання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пункт 198.3 ст. 198 ПК України встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

Відтак, до податкового кредиту включаються суми податку на додану вартість, сплачені у разі здійснення господарських операцій, зокрема, з придбання товарів, які підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність господарської операції, що є підставою для формування податкового обліку платника податку. При цьому потрібно, щоб ці документи підтверджували і розкривали суть, внутрішню сторону господарської операції, її справжність, економічну вигоду (виправданість, ризик) й ділову мету.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та ТОВ «Щедре поле» укладено договір поставки від 30.06.2016 №30062016. Згідно п.1.1. даного договору постачальник зобовязується поставити і передати у власність покупцю товар, а Покупець зобовязується прийняти цей товар та оплатити його на умовах, визначених цим договором. Відповідно до 5.2. договору покупець оплачує постачальнику кошти протягом 14 робочих днів з дати відвантаження товару. Пунктом 6.1. договору визначено, що прийом-передача товару за кількістю та якістю проводиться відповідно до товаротранспортних документів на складі покупця або у будь-якому іншому місці, вказаному у замовленні. (а.с. 28-30).

На виконання вказаного договору позивачем надана видаткова накладна від 30.06.2016 №РН-0000013 (а.с. 31), згідно з якою позивачу передана пшениця у кількості 250 т на загальну суму 1000000 грн., в т.ч. ПДВ 166666 грн. 67 коп. , місце складання м. Черкаси.

Також у матеріалах адміністративної справи міститься копія пояснення директора ТОВ «Щедре поле» ОСОБА_4 від 29.02.2018, у яких зазначено, що в 2016 році з позивачем було підписано договір на реалізацію пшениці в кількості 250 т. В подальшому такий договір було розірвано за ініціативи позивача. Після підписання договору ТОВ «Щедре поле» виписало в адресу ТОВ «Ермій» податкову накладну на реалізацію пшениці та зареєстровано її в єдиному реєстрі податкових накладних та в декларації ПДВ за відповідний період - червень 2016 року. В подальшому, в звязку з розірванням договору поставки, суми податкових зобовязань по ТОВ «Ермій» були відкориговані в повному обсязі. Фактично ТОВ «Щедре поле» пшеницю не відвантажувало, після підписання видаткової накладної та передачі її позивачу пшениця залишалась на відповідальному зберіганні в ТОВ «Щедре поле» чи в інших підприємствах; оплата за пшеницю не здійснювалась.

Позивач на підтвердження передачі пшениці на відповідальне зберігання ТОВ «Щедре поле» та оплату вартості пшениці постачальнику не надав. Згідно накладної на повернення постачальнику № 1 від 15.07.2016 (а.с. 32) пшениця у кількості 250 т на загальну суму 1000000 грн., в т.ч. ПДВ 166666 грн. 67 коп. була повернута ТОВ «Щедре поле», а позивачем у липні 2016 здійснено коригування шляхом зменшення податкового кредиту на суму ПДВ 166666 грн. 67 коп.

Згідно п. 202.1 ст. 202 ПК України звітним (податковим) періодом є один календарний місяць

Оцінюючи вказані докази, суд врахував, що пшениця у кількості 250 т фактично залишалась у продавця ТОВ «Щедре поле», її фактичне місцезнаходження письмовими доказами не підтверджено, оплата за пшеницю не здійснювалась, договір зберігання переданої позивачу пшениці не укладався, пшениця повернута постачальнику ТОВ «Щедре поле» у липні 2016 року, тобто в наступному місяці, тому прийшов до висновку, що господарська операція з придбання пшениці за видатковою накладною №РН-000013 від 30.06.2016 фактично не здійснювалась, а лише оформлена документально з метою збільшення суми податкового кредиту за червень 2016 року.

Також 22.07.2016 між позивачем та ТОВ «Смілапостач» укладено договір поставки №22-07/16 (а.с. 33-35). На виконання вказаного договору позивачем надано видаткову накладну № 528 від 22.07.2016 (а.с. 41), договір відповідального зберігання (зберігання на товарному складі) від 22.07.2016 №2-07/16/1 (а.с.36-38), укладений з ТОВ «Смілапостач», акт приймання-передачі майна за договором відповідального зберігання майна від 22.07.2016 (а.с.39), накладна на повернення від покупця № 3 від 16.08.2016 (а.с. 42), акт приймання-передачі майна за договором відповідального зберігання майна від 16.08.2016 (повернення майна з відповідального зберігання) (а.с.40).

Згідно з вказаними документами постачальник ТОВ «Смілапостач» передало позивачу консерви рибні «Сардини атлантичні» у кількості 99633 шт. на загальну суму 1800567 грн. 56 коп., в т.ч. ПДВ 300094 грн. 60 коп. згідно договору №28-07-16 від 28.07.2016 та в цей же день передало вказаний товар на відповідальне зберігання зберігачу ТОВ «Смілапостач».

Однак 16.08.2016 позивач згідно з актом приймання-передачі майна за договором відповідального зберігання від 16.08.2016 отримав від ТОВ «Смілапостач» вказані консерви та згідно накладної на повернення товару від покупця №3 від 16.07.2016 повернув консерви рибні «Сардини атлантичні НДО « ж/б №5, 230 мг, ТМ, у кількості 99633 шт. на загальну суму 1800567 грн. 56 коп., в т.ч. ПДВ 300094 грн. 60 коп. згідно договору №28-07-16 від 28.07.2016 постачальнику - ТОВ «Смілапостач».

Також у матеріалах адміністративної справи міститься копія пояснення ОСОБА_3 від 01.03.2018, яка була засновником та директором ТОВ Смілапостач у 2015-2016 роках. Згідно даного пояснення ТОВ Смілапостач не мало складських приміщень, а тому не практикувало залишення рибних консервів на відповідальне зберігання.

Позивач не надав доказів на підтвердження місця передачі та місця зберігання консервів рибних та доказів їх оплати постачальнику ТОВ «Смілапостач» згідно договору купівлі-продажу.

Оцінюючи вказані докази, суд врахував, що консерви рибні у кількості 250 т фактично залишалась у продавця ТОВ «Смілапостач», їх фактичне місцезнаходження письмовими доказами не підтверджено, оплата за консерви рибні та послуги зі зберігання позивачем не здійснювалась, консерви рибні повернуті постачальнику ТОВ «Смілапостач» у серпні 2016 року, тобто в наступному податковому періоді, тому прийшов до висновку, що господарська операція з придбання консервів рибних за видатковою накладною №528 від 22.07.2016 фактично не здійснювалась, а лише оформлена документально з метою збільшення суми податкового кредиту за липень 2016 року.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем доведено відсутність реального здійснення господарських операцій з придбання позивачем пшениці у кількості 250т у ТОВ «Щедре поле», та рибних консервів у ТОВ «Смілапостач», та безпідставність віднесення до складу податкового кредиту нарахованого, але не сплаченого податку на додану вартість у сумі 166667 грн. за господарською операцією з придбання пшениці у ТОВ «Щедре поле» у червні 2016 року та у сумі 300095 грн. за господарською операцією з придбання консервів рибних у ТОВ «Смілапостач» у липні 2016 року.

Відтак, оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято відповідачем на законних підставах, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю Ермій (пров. Піонерський, 8, м. Черкаси, 18002, ) відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений 01.11.2018 року.

Суддя А.В. Руденко