Справа № 812/1688/18
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2018-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року справа №812/1688/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів Шишова О.О., Блохіна А.А., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10 липня 2018 року (повне судове рішення складено 16 липня 2018 року у м. Сєвєродонецьку) у справі № 812/1688/18 (суддя в 1 інстанції Чиркін С.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду в Луганській області (далі - Управління) про зобов'язати відповідача встановити позивачу основний розмір пенсії у розмірі 76% грошового забезпечення, вказаного у довідці про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2016, яка виготовлена ліквідаційною комісією Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області, а саме: з 1 січня 2016 року, здійснивши при цьому з цієї дати відповідні донарахування до пенсії та відповідні виплати в одноразовому порядку.

В обґрунтування позову зазначив, що 27.04.2018 у відповідь на своє звернення отримав від Відповідача повідомлення, що після проведення перерахунку пенсії з 01.01.2016 розмір виплат був обчислений відповідно до статті 13 Закону України від 09.04.1999 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ), а саме у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення, вважає дії Відповідача незаконними, оскільки на час призначення йому пенсії основний її розмір складав 76%. Зазначив, що внесені Законами № 3668-XVII та № 1166-VII зміни до частини другої статті 13 Закону № 2262-XII щодо встановлення граничного розміру пенсії стосуються порядку призначення пенсії у разу реалізації права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 10 липня 2018 року адміністративний позов задоволено (а.с.45-47).

Не погодившись з таким судовим рішенням, Управління подало апеляційну скаргу, в якій просило суд скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що Управлінням після перерахунку, основний розмір пенсії був обчислений відповідно до статті 13 Закону № 2262-XII, а саме у розмірі 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення (а.с. 56-57).

Сторони в судове засідання не з'явились, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ч. 1 ст. 306 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області як пенсіонер з 01.12.2006 та отримує пенсію за вислугу років (а.с. 22-23, 27).

Згідно з інформацією, зазначеною в протоколі від 01.12.2015, позивачу з 01.12.2006 призначено пенсію за вислугу років у розмірі 76% грошового забезпечення, вислуга років 27 (календарних 27) років (а.с. 27).

Інформація в протоколі від 01.12.2015 про призначений розмір пенсії Позивачу за вислугу років у розмірі 76% кореспондується з інформацією, зазначеною в протоколі № 63 (а.с. 6), копію якого долучено позивачем до адміністративного позову.

22.03.2018 до відповідача надійшла довідка від 21.03.2018 № 1564-ЛК про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) на ім'я ОСОБА_1 (а.с. 38).

Згідно з інформацією, зазначеною в протоколі від 01.01.2016, позивачу здійснено перерахунок пенсії на підставі інформації, зазначеної у довідці від 21.03.2018 № 1564-ЛК та визначено з 01.01.2018 основний розмір пенсії 70% грошового забезпечення (вислуга років 27) (а.с. 35-36).

04.04.2018 та 21.04.2018 ОСОБА_1 звертався із заявами до Управління щодо надання роз'яснення про зміну встановленого відсотка пенсії з 76% до 70% (а.с. 9, 10).

27.04.2018 у відповідь на такі звернення Управління листом № 5439/03-03 повідомило, що 22.03.2018 надійшла довідка від 21.03.2018 № 1564-ЛК, видана комісією ГУМВС України у Луганській області, про розмір грошового забезпечення. Після проведення перерахунку, розмір пенсії був обчислений відповідно до статті 13 Закону № 2262-XII, а саме у розмірі 70 відсотків відповідних грошових сум грошового забезпечення та склав 6411,81 грн (а.с. 8).

Отже, спірним питанням у справі є правомірність дій відповідача при застосуванні розміру 70 % грошового забезпечення показника при здійсненні перерахунку раніше призначеної пенсії.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам колегія суддів виходить з наступного.

Згідно частини четвертої статті 63 Закону № 2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до пункту а) частини першої статті 13 Закону № 2262-XII (в редакції, що діяла на час призначення пенсії Позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах, зокрема, особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів (частина друга статті 13 в редакції, що діяла на час призначення пенсії Позивачу).

До частини другої статті 13 Закону № 2262-XII вносилися зміни.

Так, Законом України від 8 липня 2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» внесено зміни до частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ, яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

В подальшому Законом України від 27.03.2014 № 1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» також внесені зміни до статті 13 Закону № 2262-ХІІ та змінено до 70% максимальний розмір пенсії від сум грошового забезпечення.

Статтею 22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

З аналізу викладених норм слідує, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» зміни до частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% від сум грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Отже, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на час призначення пенсії.

Також суд зазначає, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги, від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо зміни позивачу максимального розміру пенсії з 76% до 70% від відповідних сум грошового забезпечення.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладено в постанові Верховного Суду від 24.04.2018 у справі № 686/12623/17 (номер в Єдиному державному реєстрі судових рішень 73604768).

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, оскільки суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10 липня 2018 року у справі № 812/1688/18 - залишити без змін.

Повне судове рішення - 06 листопада 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.В. Сіваченко

Судді О.О. Шишов

А.А. Блохін