Справа № 824/442/18-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2018-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2018 р. м. Чернівці справа № 824/442/18-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Левицького В.К.

за участю секретаря судового засідання Бідней О.В.

сторін:

представників позивача за первісним позовом - ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача за первісним позовом - ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за первісним позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 про стягнення штрафної санкції,

за зустрічним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

до Головного управління Держспоживслужби в Чернівецькій області

про визнання протиправним та скасування рішення.

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області (далі - первісний позивач) звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості з фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 за штрафною санкцією в розмірі 3437,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог первісний позивач вказав, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 у встановлені законом строки не сплачено штраф за порушення законодавства про рекламу. Оскільки, штраф в добровільному порядку не сплачено, первісний позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення його в судовому порядку.

Ухвалою суду від 18.05.2018 р. відкрито провадження у адміністративній справі №824/442/18-а та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Встановлено відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов з врахуванням положень ст. 162 КАС України.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 подала до суду відзив на позовну заяву, в якому заявила клопотання про перехід із розгляду справи із спрощеного до загального позовного провадження. У цей же день нею подано зустрічний позов до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області, відповідно до змісту якого, просила визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області №3 від 28.02.2018 р.

В обґрунтування зустрічного позову ОСОБА_4 вказувала, що зустрічний та первісний позов, який подано Головним управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області взаємоповязані. Обидва позови виникають з одних правовідносин, а саме дотримання вимог Закону України "Про рекламу", Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №693 від 26.05.2004 р. Вважає, що задоволення вимог зустрічного позову, а саме визнання протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області №3 від 28.02.2018 р. про стягнення штрафу виключить повністю задоволення первісного позову про стягнення заборгованості з фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 за штрафною санкцією в розмірі 3437,50 грн.

Крім того, ОСОБА_4 зазначила, що Головне управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області безпідставно, всупереч вимогам встановленим законом, притягнуло її до відповідальності за порушення абз 5. ч. 4 ст. 18 Закону України "Про рекламу". Вказувала, що відповідно до умов договору укладеного між нею та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 у її зобов`язання входило тільки розроблення макету рекламного зображення і вона, як виконавець, не вправі самостійно вносити зміни. Окрім того, вказувала, що у Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій не було жодних підстав для проведення позапланової перевірки, жодних приписів чи розпорядчих документів щодо усунення виявлених порушень у визначені строки вона не отримувала.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 13.06.2018 р. клопотання фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про перехід із спрощеного позовного провадження до загального позовного провадження задоволено. Прийнято до розгляду зустрічний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення. Об'єднано в одне провадження зустрічний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення з первісним позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про стягнення заборгованості. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання.

За клопотаннями сторін, судом у підготовчому засіданні неодноразово оголошувалися перерви та відкладалися засідання.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 07.09.2018 р. занесеною до протоколу судового засідання продовжено підготовче засідання на 30 днів.

Ухвалами Чернівецького окружного адміністративного суду від 04.10.2018 р. занесенеми до протоколу судового засідання відмовлено в задоволенні клопотань первісного позивача щодо виклику свідка та спеціаліста, а також витребування доказів.

04.10.2018 р. ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду занесеною до протоколу судового засідання закінчено підготовче провадження та призначено до розгляду по суті на 22.10.2018 р.

Головне управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області скористалося свої правом передбаченим ст.ст. 162, 163 КАС України та подало до суду відповідь на відзив за первісним позовом та відзив на зустрічний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

У судовому засіданні, яке відбулося 22.10.2018 р. представники Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області у вступному слові та додаткових поясненнях підтримали позовні вимоги за первинним позовом в повному обсязі, просили стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 штраф в розмірі 3437,50 грн. Проти задоволення позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 за зустрічним позовом заперечували, просили у задоволенні зустрічного позову відмовити в повному обсязі.

Представники фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 у вступному слові та додаткових поясненнях заперечували проти задоволення позовних вимог за первинним позовом. Позовні вимоги за зустрічним позовом підтримали, просили суд задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши вступне слово учасників справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне.

ОСОБА_4 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) зареєстрована як фізична особа- підприємець 31.07.2006 р.

Згідно відомостей, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видами економічної діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 є: код КВЕД 58.19 - інші види видавничої діяльності, код КВЕД 73.11 - рекламні агентства (основний) (а.с. 39-41, 74).

17.03.2017 р. між фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 (далі - Виконавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 (далі - замовник) укладено договір про розміщення реклами. Відповідно до п. 1.1 вказаного договору Замовник замовляє, а Виконавець зобов`язується, за плату розробити макет, виготовити та розмістити рекламу на узгоджену частину поверхні кузова тролейбусів. Реклама за своїм змістом не повинна суперечити Закону України "Про рекламу". Пунктами 2.1, 2.3, 2.4, 2.5 договору передбачено, що Виконавець розробляє макет рекламного зображення Замовника на поверхні кузова тролейбусів. Виконавець самостійно проводить підготовку дозвільних документів необхідних для виходу тролейбусів з рекламою Замовника на лінію. Виконавець самостійно проводить підготовку до фарбування, фарбування тролейбусів та готує рекламу згідно макета Замовника. Виконавець самостійно проводить нанесення рекламного зображення на зовнішню поверхню тролейбусів.

До вказаного договору додано макет зображення реклами на тролейбусі та акт виконаних робіт від 17.12.2017 р. (а.с. 75, 76, 77).

28.04.2017 р. між комунальним підприємством "Чернівецьке тролейбусне управління" (далі - Підприємство) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (далі - Замовник) укладено договір №51 на розміщення зовнішньої реклами на тролейбусі. Відповідно до предмету вказаного договору, Підприємство надає замовнику тролейбус №346 (ЛАЗ), для перефарбування його зовнішньої поверхні, з правом нанесення на цю поверхню рекламного зображення "Сантехніка". Нанесена Замовником реклама за змістом повинна відповідати Закону України "Про рекламу" (п. 1.1, 1.3 Договору). Відповідно до п. 4.3 Договору за порушення законодавства про рекламу, відповідальність несе Замовник.

Розділом 3 вказаного Договору визначено ціну договору та порядок розрахунків. Так, відповідно до п. 3.1 договору №51 сторони домовилися, що договірна ціна за цим договором становить 9900,00 грн з ПДВ, з розрахунку 825,00 грн з ПДВ на місяць.

Термін дії договору передбачений п. 6.2 Договору, згідно якого договір набирає чинності 01.04.2017 р. та діє до 31.03.2018 р. включно (а.с. 24).

10.11.2017 р. завідувачем сектору контролю за рекламою, дотриманням антитютюнового законодавства та пробірного контролю управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області ОСОБА_2 складено протокол про порушення законодавства про рекламу.

Дослідженням протоколу від 10.11.2017 р. встановлено, що в ході контролю за дотриманням законодавства про рекламу встановлено, що на скляній (прозорій) поверхні тролейбусу №346, що здійснює перевезення пасажирів за маршрутом №1, розміщено рекламу магазину сантехніки "Inwarm". Зазначена реклама містить ознаки порушення ч. 4 ст. 18 Закону України "Про рекламу", так як не забезпечує безперешкодний огляд з салону. До протоколу додано матеріали, а саме фотокопії реклами (а.с. 21).

14.11.2017 р. Головним управлінням Держпродспоживслужби в Чернівецькій області направлено на адресу КП "Чернівецьке тролейбусне управління" вимогу №24.7/04-14-475/4482 про надання інформації та документів, а саме: договорів на розміщення реклами на зовнішній поверхні тролейбусів в т.ч. тролейбусу №346 (реклама "Іnwarm"), який курсує по маршруту "1 та документи, які підтверджують вартість розповсюджуваної реклами та/або виготовлення реклами, та/або вартість розповсюджуваної реклами, яка розміщена на зовнішній поверхні в т.ч. тролейбусу 346, що курсує по маршруту №1 (а.с. 22).

22.11.2017 р. листом №1560 КП "Чернівецьке тролейбусне управління" направило на адресу Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області копії договорів з додатками в т.ч. договір №51 від 28.04.2017 р. на 2 арк. та інформацію про договірні ціни на розміщення зовнішньої реклами від 15.02.2017 р. (а.с. 23, 24-25).

Листом №24.07/04-4892 від 06.12.2017 р. Головне управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області направило на адресу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 вимогу про надання Управлінню копій документів (договору, акту приймання-передачі виконаних робіт, тощо) (а.с.26).

Вказана вимога повернулася на адресу Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області 22.12.2017 р. із відміткою - за вказаною адресою не проживає (а.с. 27).

08.12.2017 р. посадовою особою Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області ОСОБА_7 прийнято рішення №16 про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 щодо ознак порушення ч. 4 ст. 18 Закону України "Про рекламу", а саме на скляній (прозорій) поверхні автобуса №346, що здійснює перевезення пасажирів за маршрутом №1, розміщено рекламу магазину сантехніки "Іnwarm", яка не забезпечує безперешкодний огляд з салону (а.с. 28).

22.12.2017 р. листом №24.07/04-5578 Головне управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області направило на адресу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 вимогу про надання Управлінню копій документів (договору, акту приймання-передачі виконаних робіт, тощо), що підтверджують вартість розповсюдження реклами сантехніки "Іnwarm", яка розміщена на тролейбусі №346 (а.с. 29).

Крім того, 22.12.2017 р. листом №24.07/04-5576 Головне управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області направило на адресу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 запрошення на засідання щодо розгляду справи за порушення законодавства про рекламу на 05.01.2018 р. (а.с. 30).

Вказані листи не отримані фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 та повернулися на адресу Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області 23.01.2017 р. з відміткою за закінченням зберігання (а.с. 31).

05.01.2018 р. завідувачем сектору контролю за рекламою, дотриманням антитютюнового законодавства та пробірного контролю ОСОБА_2 на ім`я заступника начальника Головного управління захисту прав споживачів в Чернівецькій області ОСОБА_8 подано подання про продовження розгляду справи про порушення законодавства про рекламу фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 до 28.02.2018 р. у зв`язку з не отриманням відповіді на вимогу від 22.12.2017 р. та запрошення для участі 05.01.2018 р. на засідання щодо розгляду зазначеної справи (а.с. 32).

Дослідженням вказаного подання встановлено, що на ньому 05.01.2018 р. проставлена резолюція: ОСОБА_9 - прошу вжити заходи відповідно діючому законодавству та ОСОБА_2 - продовжити термін розгляду (а.с. 32).

29.01.2018 р. листом №24.07/04-477 та листом №24.07/04-478 Головним управлінням Держпродспоживслужби направлено на адресу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 вимогу про надання Управлінню копій документів (договору, акту приймання-передачі виконаних робіт, тощо) та запрошення на засідання щодо розгляду справи про порушення законодавства про рекламу на 16.02.2018 р. (а.с.33, 34).

Листи №24.07/04-477 та №24.07/04-478 від 29.01.2017 р. отримані фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 особисто 01.02.2018 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення (а.с. 35).

Головне управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області листом від 08.02.2018 р. №24.07/04-743 повідомило фізичну особу-підприємця ОСОБА_4 про розгляд справи про порушення законодавства про рекламу відкладено на інший час 16.02.2018 р. (а.с. 15).

15.02.2018 р. адвокатом ОСОБА_10, який діяв в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, подано до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області клопотання про перенесення розгляду справи про порушення законодавства про рекламу відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 призначеної на 16.02.2018 р. на іншу дату та надання часу на ознайомлення з матеріалами справи і підготування письмових пояснень (за можливості до двох тижнів) (а.с. 16).

16.02.2018 р. завідувачем сектору контролю за рекламою, дотриманням антитютюнового законодавства та пробірного контролю ОСОБА_2 подано на ім`я заступника начальника Головного управління захисту прав споживачів в Чернівецькій області ОСОБА_8 подання відповідно до змісту якого, з врахуванням клопотання адвоката ОСОБА_10 про перенесення розгляду справи призначеної на 16.02.2018 р. щодо порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 вимог абз 5 с. 4 ст. 18 Закону України "Про рекламу" із пропозицією відкласти розгляд справи на 28.02.2018 р.

Дослідженням вказаного подання встановлено, що на ньому 16.02.2018 р. проставлена резолюція ОСОБА_9 - прошу прийняти рішення в межах законодавства та ОСОБА_2 - відкласти розгляд справи до 28.02.2018 р. (а.с. 19).

Листом №24.07/04-887 від 20.02.2018 р. Головне управління Держпродсподивслужби в Чернівецькій області здійснено запрошення фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на засідання щодо розгляду справи про порушення законодавства про рекламу на 28.02.2018 р. та повідомлено, що до засідання необхідно надати належним чином завірені копії документів (договорів, актів приймання-передачі виконаних робіт, тощо), які підтверджують вартість розміщення реклами, що розміщені на тролейбусах №243, 346, 348, 350 (а.с. 20).

28.02.2018 р. на засіданні стосовно справи про порушення законодавства про рекламу відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 у присутності начальника Управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області ОСОБА_9, завідувача сектору контролю за рекламою, дотриманням антитютюнового законодавства та пробірного контролю Управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області ОСОБА_2, представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_10, фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 ОСОБА_11 вирішено за порушення встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами, а саме абз. 5 ч. 4 ст. 18 Закону України "Про рекламу", у відповідності до вимог абз. 4 ч. 4 ст. 27 Закону України "Про рекламу", накласти на розповсюджувача реклами, фізичну особу-підприємця ОСОБА_4, штраф у розмірі 3437,50 грн (а.с. 13).

У протоколі засідання від 28.02.2018 р. зазначено, що 10.11.2017 р. Управлінням виявлено ознаки порушення вимог абз. 5 ч. 4 ст. 18 Закону України "Про рекламу", а саме на скляній (прозорій) поверхні тролейбусу №346, що курсує у м. Чернівці за маршрутом №1, розміщувалася реклама магазину сантехніки "Іnwarm", яка не забезпечувала безперешкодний огляд з салону тролейбусу. Відповідно до цього складено протокол, на підставі якого 08.12.2017 р. розпочато розгляд справи про порушення законодавства про рекламу.

Крім того, дослідження протоколу від 28.02.2018 р. встановлено, що у ході розгляду справи Управлінням надіслано вимогу на адресу КП "Чернівецьке тролейбусне управління" щодо підстав розміщення реклами на тролейбусі №346 та вартості її розміщення. З відповіді тролейбусного управління з`ясовано, що рекламу розміщено фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 згідно договору від 28.04.2017 р. №51, укладеного між нею та КП "Чернівецьке тролейбусне управління". Відповідно до п. 4.3 Договору відповідальність за порушення законодавства про рекламу несе фізична особа-підприємець ОСОБА_4

У зв`язку з неотриманням фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 кореспонденції (вимог), які надсилались Управлінням на зазначені в Договорі та ЄДРПОУ адреси: вулиця Каспрука, 29 та вулиця Канівська, 29, місто Чернівці, розгляд справи було продовжено до 28.02.2018 р. Внаслідок цього завідувачем сектором контролю за рекламою здійснено повторну фотофіксацію реклами магазину сантехніки "Іnwarm", розміщеній на тролейбусі №346 в результаті чого підтверджено, що станом на 13.02.2018 р. зазначена реклама не забезпечувала безперешкодний огляд з салону тролейбусу.

Під час розгляду справи, а саме 28.02.2018 р. фізичною особою-підприємцем надано відповідь на вимогу від 29.01.2018 р. №24.07/04-477, в якій вона повідомила, що реклама на тролейбусі №346 відповідає вимогам законодавства та просить припинити провадження у справі.

На підставі матеріалів справи про порушення законодавства про рекламу та протоколу засідання від 28.02.2018 р., Головним управлінням Держпродспоживслужби в Чернівецькій області 28.02.2018 р. прийнято рішення №3 про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_4 штрафу у розмірі 3437,50 грн за порушення встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами, а саме абз. 5 ч. 4 ст. 18 Закону України "Про рекламу" (а.с. 12).

Копію рішення отримано особисто фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 16.03.2018 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 11).

У зв`язку із не сплатою фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 штрафу за порушення законодавства про рекламу Головне управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області звернулося до суду з позовом.

Вважаючи рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області №3 від 28.02.2018 р. про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернулася до суду із зустрічним позовом.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши вступне слово учасників справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши письмові докази по справі, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що первісний позов поданий Головним управлінням Держпродспоживслужби в Чернівецькій області не підлягає задоволенню, а зустрічний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Засади рекламної діяльності в Україні, відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами регулює Закон України Про рекламу від 03.07.1996 р. №270/96-ВР (далі - Закон №270/96-ВР, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст. 1 Закону №270/96-ВР реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.

Реклама на транспорті - реклама, що розміщується на території підприємств транспорту загального користування, метрополітену, зовнішній та внутрішній поверхнях транспортних засобів та споруд підприємств транспорту загального користування і метрополітену

Статтею 18 Закону №270/96-ВР встановлено порядок розміщення реклами на транспорті. Так, розміщення реклами на транспорті погоджується лише з власниками об'єктів транспорту або уповноваженими ними органами (особами). При погодженні розміщення реклами на транспорті втручання у форму та зміст реклами забороняється.

Розміщення реклами на транспорті повинно відповідати вимогам безпеки та правил дорожнього руху.

За умови розміщення реклами на транспорті з дотриманням вимог безпеки і правил дорожнього руху забороняється вимагати від власників транспортних засобів отримання дозволів, погоджень, інших документів щодо розміщення реклами.

Забороняється розміщення на транспортних засобах: реклами, яка повторює чи імітує кольорографічні схеми спеціальних та оперативних транспортних засобів; реклами із нанесенням світлоповертаючих матеріалів; реклами, яка супроводжується звуковими чи світловими сигналами.

Забороняється розміщувати рекламу на скляних (прозорих) поверхнях транспортних засобів, за винятком випадків, коли для цього використовуються матеріали, які забезпечують безперешкодний огляд з салону транспортного засобу.

Забороняється розповсюдження реклами через радіотрансляційні або інші звукові мережі сповіщання пасажирів у транспортних засобах громадського користування, на станціях метрополітену, вокзалах, в портах та аеропортах, за винятком розповсюдження соціальної реклами.

Вимогами ст. 26 Закону №270/96-ВР визначено, що контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснюють у межах своїх повноважень: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами. На вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов'язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.

Крім того, відповідний орган державної влади має право: вимагати від рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами усунення виявлених порушень вимог законодавства; вимагати припинення дій, що перешкоджають здійсненню державного контролю; надавати (надсилати) рекламодавцям, виробникам та розповсюджувачам реклами обов'язкові для виконання приписи про усунення порушень; приймати рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження; приймати рішення про зупинення розповсюдження відповідної реклами.

Органи державної влади зобов'язані повідомляти рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справ про порушення ними вимог законодавства про рекламу не менше ніж за п'ять робочих днів до дати розгляду справи.

Рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами під час розгляду питання про порушення цього Закону мають право: бути присутніми на засіданні державного органу під час розгляду питання про порушення ними цього Закону; подавати необхідні документи, давати пояснення; отримувати копію протоколу засідання та рішення державного органу, прийнятого щодо них; оскаржувати дії чи бездіяльність зазначеного державного; органу та його посадових осіб до суду.

Відповідальність за порушення законодавства про рекламу передбачена ст. 27 Закону №270/96-ВР. Особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону. Норми цієї статті не поширюються на порушення, зазначені у статті 24-1 цього Закону.

Відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть: 1) рекламодавці, винні: у замовленні реклами продукції, виробництво та/або обіг якої заборонено законом; у наданні недостовірної інформації виробнику реклами, необхідної для виробництва реклами; у замовленні розповсюдження реклами, забороненої законом; у недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами; у порушенні порядку розповсюдження реклами, якщо реклама розповсюджується ними самостійно; 2) виробники реклами, винні у порушенні прав третіх осіб при виготовленні реклами; 3) розповсюджувачі реклами, винні в порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами.

З метою захисту інтересів суспільства, держави, споживачів реклами і учасників рекламного ринку державні органи, зазначені у статті 26 цього Закону, можуть звертатися до суду з позовами про заборону відповідної реклами та її публічне спростування.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, за поданням державних органів, зазначених у статті 26 цього Закону, або самостійно у випадках, передбачених цією статтею, крім тих, які віднесено виключно до компетенції Антимонопольного комітету України та які регулюються законодавством з питань авторського права та суміжних прав, накладає штрафи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, на: рекламодавців за вчинення дій, передбачених пунктом 1 частини другої цієї статті, - у розмірі п'ятикратної вартості розповсюдженої реклами; виробників реклами за вчинення дій, передбачених пунктом 2 частини другої цієї статті, - у розмірі п'ятикратної вартості виготовлення реклами; розповсюджувачів реклами за вчинення дій, передбачених пунктом 3 частини другої цієї статті, - у розмірі п'ятикратної вартості розповсюдження реклами.

Повторне вчинення перелічених порушень протягом року тягне за собою накладення штрафу у подвійному від передбаченого за ці порушення розмірі.

Вартість розповсюдженої реклами визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості без урахування суми внесених (нарахованих) податків, зборів (обов'язкових платежів), які встановлені Податковим кодексом України.

За неподання або подання завідомо недостовірної інформації щодо вартості розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами та/або вартості розповсюдження реклами центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ними передбачених цим Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог цього Закону, на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу у розмірі 300 і більше неоподатковуваних мінімумів доходів громадян приймається виключно центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, може вимагати від рекламодавців публікації відомостей, що уточнюють, доповнюють рекламу, та звертатися з позовом до суду щодо протиправних дій рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами.

З аналізу вищенаведених норм, суд приходить до висновку, що органам у справах захисту прав споживачів не надано право здійснювати планові та позапланові заходи державного нагляду: перевірки, ревізії, огляди, обстеження та інші подібні дії. Посадові особи Держпродспоживслужби та її територіальні органи, які розглядають справу про порушення законодавства про рекламу, мають право лише на отримання документів, усних чи письмових пояснень, відео- та звукозаписів, а також іншої інформації, яка стосується порушень законодавства про рекламу.

Питання накладення уповноваженими особами Держспоживінспекції та її територіальних органів в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі (далі - територіальні органи) штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу (крім штрафів, накладення яких належить виключно до компетенції Антимонопольного комітету і регулюється законодавством з питань авторського права та суміжних прав) регулює Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 р. №693 (далі - Порядок №693).

Пунктом 8 Порядку №693 передбачено, що накладати штрафи на рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами мають право Голова Держспоживінспекції, його заступники, начальники територіальних органів Держспоживінспекції та їх заступники.

Згідно п. 9 Порядку №693, підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (далі - справа) є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою Антимонопольного комітету, Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, Мінфіну, НКЦПФР або Держспоживінспекції та її територіальних органів.

У відповідності до п. 10, 11, 12 Порядку №693, протокол про порушення законодавства про рекламу подається Держспоживінспекції або її територіальним органам за місцем вчинення порушення. Протокол розглядається у місячний строк. За наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи. Справа розглядається у місячний строк з дня прийняття рішення про початок її розгляду. До строку розгляду справи не зараховується час на отримання необхідних доказів і проведення експертизи.

Строк розгляду справи може бути продовжений Головою Держспоживінспекції, його заступниками, начальниками територіальних органів Держспоживінспекції, їх заступниками не більше ніж на три місяці.

Згідно з п. 13 Порядку №693 посадові особи Держспоживінспекції та її територіальних органів, які розглядають справу: перевіряють відповідність реклами вимогам законодавства до змісту та достовірності реклами, порядку її виготовлення і розповсюдження; отримують документи, усні чи письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, що стосується порушень законодавства про рекламу; готують попередні висновки і вносять їх на розгляд Голови Держспоживінспекції, його заступників, начальників територіальних органів Держспоживінспекції, їх заступників.

Разом з цим, Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 р. №877-V (далі - Закон №877-V, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначені правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Частиною 2 ст. 2 Закону №877-V визначені відносини, на які дія цього Закону не поширюється. Серед перелічених відносин відсутні такі, що виникають під час здійснення нагляду (контролю) у сфері реклами.

Виключно законами встановлюються санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа (абз. 6 ч. 4 ст. 4 Закону №877-V).

Частиною 9 ст. 4 Закону №877-V передбачено, що невиконання приписів, розпоряджень та інших розпорядчих документів органу державного нагляду (контролю) тягне за собою застосування штрафних санкцій до суб'єкта господарювання згідно із законом.

У відповідності із вимогами ст. 7 Закону №877-V передбачено розпорядчі документи органів державного нагляду (контролю). Для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові і засвідчується печаткою.

За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб'єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Якщо суб'єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.

Зауваження суб'єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід'ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).

У разі відмови суб'єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.

Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі субєкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).

На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом пяти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Розпорядження або інший розпорядчий документ органу державного нагляду (контролю) - обов'язкове для виконання письмове рішення органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень у визначені строки. Розпорядження видається та підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу).

Розпорядження може передбачати застосування до суб'єкта господарювання санкцій, передбачених законом.

Розпорядчий документ органу державного нагляду (контролю) щодо усунення порушень складається у двох примірниках: один примірник не пізніше п'яти робочих днів з дня складення акта надається суб'єкту господарювання чи уповноваженій ним особі для виконання, а другий примірник з підписом суб'єкта господарювання або уповноваженої ним особи щодо погоджених термінів усунення порушень вимог законодавства залишається в органі державного нагляду (контролю).

У разі відмови суб'єкта господарювання або уповноваженої ним особи від отримання розпорядчого документа щодо усунення порушень вимог законодавства він направляється рекомендованим листом, а на копії розпорядчого документа, який залишається в органі державного нагляду (контролю), проставляються відповідний вихідний номер і дата направлення.

Розпорядчі документи щодо усунення порушень вимог законодавства можуть бути оскаржені до відповідного центрального органу виконавчої влади або суду в установленому законом порядку.

Усі розпорядчі документи, що приймаються під час здійснення кожного окремого заходу державного нагляду (контролю), формуються в єдину справу в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

У разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу нагляду (контролю), фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до субєкта господарювання, його посадових осіб не застосовуються.

У разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу нагляду (контролю), фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до субєкта господарювання, його посадових осіб не застосовуються (ч. 11 ст. 7 Закону №877-V).

У ч. 1 ст. 8 Закону №877-V визначено, що орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право надавати (надсилати) суб'єктам господарювання обов'язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону №877-V невиконання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю), тягне за собою застосування до суб'єкта господарювання штрафних санкцій у порядку, встановленому законом.

Отже, Законом № 877-V затверджено вичерпний перелік розпорядчих документів органів державного нагляду (контролю), які він уповноважений приймати в процесі здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Такої форми документа як протокол про порушення Законом № 877-V не передбачено.

Суд вважає, що заходи державного контролю за дотриманням законодавства України про рекламу повинні здійснюватися із врахуванням положення Закону №877-V. Натомість, посадові особи Головного управління Держпродспоживінспекції в Чернівецькій області здійснюють державний нагляд (контроль) без дотримання вимог цього Закону, зокрема, за відсутності затверджених критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності, уніфікованих форм актів, які є підставою для здійснення державного нагляду (контролю), а також актів, що складаються за результатами проведення заходів державного нагляду (контролю), планів державного нагляду (контролю), розпорядчих документів щодо такого контролю і т. ін.

Необхідно також відмітити, що представниками Головного управління Держпроджспоживслужби в Чернівецькій області до суду не надано документів на підставі, яких здійснювалася перевірка дотримання законодавства про рекламу, а також щодо здійснення заходів на усунення виявленого в ході фотофіксації порушення та докази щодо винесення приписів - обов'язкових для виконання у визначені строки письмових вимог органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства.

Як наслідок, посадовими особами Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області на власний розсуд здійснено заходи державного нагляду (контролю) складено протокол про порушення законодавства про рекламу, форма якого не затверджена жодним нормативним актом та накладено штрафні санкції на суб'єкта господарювання.

Таким чином, суд приходить до висновку, що Головним управлінням Держпродспоживслужби в Чернівецькій області не зафіксовано порушення фізичною-особою підприємцем ОСОБА_4 у встановленому порядку, зокрема шляхом складення відповідно акту, а тому суд вважає, що Головним управлінням Держпродспоживслужби в Чернівецькій області не доведено порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 "поза розумним сумнівом" законодавства про рекламу наданими доказами фотофіксації такого порушення та протоколом, форма якого не затверджена.

Крім того, суд зазначає, що в протоколі відсутні дані про час, місце складання, а також відсутні відомості про особу, яка притягуються до відповідальності.

Судом також встановлено та підтверджується матеріалами справи, що жодних приписів щодо усунення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 порушення Закону України "Про рекламу" на тролейбусі №346 маршрут №1 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Чернівецькій області не виносилося.

Стосовно накладення рішенням Головного управління Дерєпродспоживслужби в Чернівецькій області №3 від 28.02.2018 р. на фізичну особу-підприємця ОСОБА_4 штрафу у розмірі 3437,50 грн, суд зазначає наступне.

Статтею 6 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Положення частин першої, другої і третьої цієї статті застосовуються і до односторонніх правочинів.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов'язки лише для особи, яка його вчинила.

Односторонній правочин може створювати обов'язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов'язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

У ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Відповідно до абз. 5 ч. 4 ст. 18 Закону №270/96-ВР забороняється розміщувати рекламу на скляних (прозорих) поверхнях транспортних засобів, за винятком випадків, коли для цього використовуються матеріали, які забезпечують безперешкодний огляд з салону транспортного засобу.

У абзаці 4 п. 4 ст. 27 Закону №270/96-ВР на розповсюджувачів реклами за вчинення дій, передбачених пунктом 3 частини другої цієї статті, накладається штраф у розмірі п'ятикратної вартості розповсюдження реклами.

Частиною 5 ст. 27 Закону №270/96-ВР встановлено, що вартість розповсюдженої реклами визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості без урахування суми внесених (нарахованих) податків, зборів (обов'язкових платежів), які встановлені Податковим кодексом України.

Судом встановлено, що у розділі 3 договору про розміщення реклами від 17.03.2017 р. р. укладеного між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 визначено порядок розрахунків. Так, відповідно до п. 3.1 сторонами встановлена кількість тролейбусів, на які повинна бути нанесена рекламна продукція - 2 шт., та визначено розмір оплати за 1 тролейбус - 2000,00 грн в місяць, без ПДВ. Сума, що підлягає сплаті Замовником Виконавцю складає 4000,00 в місяць без ПДВ.Сума даної Угоди, що підлягає сплаті Замовником Виконавцю складає - 48000,00 грн за рік без ПДВ.

Відповідно до п. 3.1 договору на розміщення зовнішньої реклами на тролейбусі №51 від 28.04.2017 р. укладеного між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 та комунальним підприємством "Чернівецьке тролейбусне управління", сторони домовилися, що договірна ціна за цим договором становить 9900,00 грн з ПДВ, з розрахунку 825,00 грн з ПДВ на місяць.

Приймаючи оскаржуване рішення №3 від 28.22.2018 р., Головне управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області за порушення встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами, а саме абз. 5 ч. 4 ст. 18 Закону №270/96-ВР, у відповідності до вимог абз. 4 ч. 4 ст. 27 Закону №270/96-ВР, наклало на розповсюджувача реклами фізичну особу-підприємця ОСОБА_4 штраф у розмірі 3437,50 грн.

Дослідженням розрахунку штрафних санкцій складеного відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 встановлено, що розрахунок Головним управлінням Держпродспоживслужби в Чернівецькій області здійснено на підставі договору на розміщення зовнішньої реклами на тролейбусі укладеного, між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_12 та комунальним підприємством "Чернівецьке тролейбусне управління" від 28.04.2017 р. №51, виходячи з вартості виконаних робіт за за місяць за розміщення зовнішньої реклами на тролейбусі у розмірі 687,50 грн без урахуванням податків (а.с. 10). Відтак, розмір п`ятикратної вартості розповсюдження реклами згідно розрахунку склав 3437,50 грн (687,50 грн х 5).

Однак, ні у первісному позові, ні у відзиві на зустрічний позов, ні у судовому засіданні, представниками Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області не обґрунтовано застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 рішенням №3 від 28.02.2018 р. штрафу у розмірі 3437,50 грн. Крім того, Головним управлінням Держпродспоживслужби в Чернівецькій області не обґрунтовано підстави застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 штрафу виходячи з вартості виконаних робіт за місяць за розміщення зовнішньої реклами на тролейбусі у розмірі 687,50 грн, а не з вартості розповсюдження реклами, виходячи з договірної вартості (9900,00 грн) без врахування суми внесених (нарахованих) податків, зборів (обов'язкових платежів), які встановлені Податковим кодексом України, як того вимагає абз. 4 ч. 4 ст. 27 Закону №270/96-ВР.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на вищенаведені обставини справи, суд приходить до висновку, що Головне управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області при прийнятті оскаржуваного рішення №3 від 28.02.2018 р. діяло не на підставі, не в межах та не у спосіб передбачені Конституцією та законами України, а також необґрунтовано.

Інші доводи Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області щодо правомірності рішення №3 від 28.02.2018 р. суд відхиляє, оскільки вони спростовуються вищенаведеними порушеннями під час його прийняття.

У ст. 70 КАС України визначено, що спеціалістом є особа, яка володіє спеціальними знаннями та навичками, необхідними для застосування технічних засобів, і призначена судом для надання консультацій та технічної допомоги під час вчинення процесуальних дій, повязаних із застосуванням таких технічних засобів (фотографування, складання схем, планів, креслень, відбору зразків для проведення експертизи тощо).

Згідно ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 та 2 ст. 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74 - 76 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ч. 1 - 3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних доказів наданих учасниками справи, а також достатність і взаємний зв'язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Головного управлінням Держпродспоживслужби в Чернівецькій області про стягнення штрафу з фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 є не обґрунтованими, оскільки відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, передбачений Конституцією та законами України, необґрунтовано, а тому в первісний позов не підлягаю задоволенню.

З огляду на вищезазначені висновки суду та встановлення судом протиправності рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області №3 від 28.02.2018 р. суд приходить до висновку про задоволення в повному обсязі позовних вимог за зустрічним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 5 ст. 139 КАС України встановлено, що у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З матеріалів справи видно, що за подання зустрічного позову фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн, що підтверджується квитанцією №0.0.9.1 від 08.06.2018 р. (а.с. 63).

Оскільки, зустрічний позов задоволено повністю, суд стягує на користь фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 судові витрати (судовий збір) у сумі 704,80 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 9, 72-77, 90, 139, 241, 243, 255, 293 та 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні первісного позову Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про стягнення штрафної санкції, - відмовити повністю.

2. Зустрічний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, - задовольнити повністю.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області №3 від 28.02.2018 р.

4. Стягнути з Головного управління Держспоживслужби в Чернівецькій області (вул. Сторожинецька, буд. 115, м. Чернівці, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (вул. Канівська, буд. 29, м. Чернівці, РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати (судовий збір) у сумі 704,80 грн.

Згідно ст. 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Повне судове рішення складено 05.11.2018 р. (з урахуванням часу перебування судді у відпустці).

Суддя В.К. Левицький