Справа № 826/9778/16
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2018-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 листопада 2018 року № 826/9778/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до1. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БК «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича 2. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
про представники сторін:визнання протиправними дій та рішення, зобов'язання вчинити певні дії позивач - ОСОБА_1; представник позивача - ОСОБА_3; відповідача-1 - Когут А.Ю.; відповідача-2 - не прибув,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач або ОСОБА_1.) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БК «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича (надалі - відповідач-1 або Уповноважена особа фонду) та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (по тексту - відповідач-2 або Фонд або повне найменування), у якому просить суд:

- визнати протиправними дії і скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БК «Хрещатик» від 25.05.2016 вих. № 30/1-03/2876;

- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» Костенко І.І. включити ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ «КБ «Хрещатик», які мать право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, для відшкодування коштів за договором № НОМЕР_4 банківського рахунку юридичної особи від 24.10.2011;

- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 8-А) подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно збільшення кількості вкладників за рахунок ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1; НОМЕР_2, виданий Замостянським РВ УМВС України у Вінницькій області 24.06.1996, адреса проживання: АДРЕСА_1), яким необхідно здійснити виплати відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «КБ «Хрещатик» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17) здійснити відшкодування коштів за вкладом ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3; НОМЕР_2, виданий Замостянським РВ УМВСУкраїни у Вінницькій області 24.06.1996, адреса проживання: АДРЕСА_1) за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначив, що відповідно до укладеного Договору про відступлення права вимоги № 1 йому, як новому кредитору, відступлено право вимоги за Договором банківського рахунку юридичної особи ТОВ «Транссигнал» № НОМЕР_4 від 24.10.2011 до ПАТ «КБ «Хрещатик», як боржника. Таким чином, позивач мав бути включений до переліку вкладників ПАТ «КБ «Хрещатик», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Також, від позивача надійшла заява про збільшення (уточнення) позовних вимог, в якій останній просить суд здійснити виплату за договором банківського рахунку юридичної особи № НОМЕР_5 від 11.09.2012, в розмірі не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладом, зокрема, виходячи із суми відшкодування в розмірі 195 509,64 грн.

У своїх запереченнях на позов відповідач-1 вказав, що твердження позивача про правовий статус грошових коштів на поточному рахунку юридичної особи як вкладу не відповідають визначенню, встановленому в Законі України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки позивач договір банківського рахунку чи банківського вкладу з відповідачем не укладав, тому положення Закону щодо компенсації виплат до правовідносин, що виникли між позивачем та ТОВ «Транссигнал ОЛК» у зв`язку з укладенням договору відступлення права вимоги, застосовуватись не можуть. Просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

У своїх запереченнях відповідач-2 заначив, що позивач не є вкладником Банку в розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізчних осіб», не підпадає під гарантії цього Закону. Також вказав, що поточні та вкладні (депозитні) рахунки відкриваються на конкретну особу за умови надання відповідних документів, а можливості зміни власника рахунку Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою постановою правління Національного банку України від 12.11.2003 № 492 не передбачено. Разом з тим кредиторські вимоги позивача, які грунтуються на Договорі про відступлення права вимоги, не можуть бути задоволені за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, які мають інше призначення (відшкодування коштів зв вкладами). Просив відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.07.2016 (суддя Федорчук А.Б.) відкрито провадження у адміністративній справі № 826/9778/16 та призначено до судового розгляду.

22.05.2017 у судовому засіданні суд ухвалив прийняти заяву про збільшення позовних вимог.

Відповідно до розпорядження щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справ від 10.10.2017 № 4189 справу передано на розгляд судді Пащенку К.С.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.10.2017 (суддя Пащенко К.С.) прийнято справу до провадження та призначено до судового розгляду у судове засідання на 28.11.2017.

В судовому засіданні 28.11.2017 позивач, та представник позивача підтримали позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач-1 проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідач-2 в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду.

У судовому засіданні, зважаючи на відсутність заперечень від присутніх сторін про розгляд справи у письмовому провадженні, судом ухвалено про перехід до стадії письмового провадження згідно приписів ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (по тексту - КАС України).

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

24.10.2011 між ПАТ «КБ «Хрещатик» (скорочено в рішенні Банк), та Товариством з обмеженою відповідальністю «Транссигнал ОЛК», в особі директора ОСОБА_1 (за рішенням - Клієнт), укладено договір № НОМЕР_4 банківського рахунку юридичної особи (альтернативно в тексті - Договір-1), згідно умов 1.1 якого Банк відкрив Клієнту поточний рахунок відповідно до Інструкції «Про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах» затвердженою Постановою Правління Національного банку України (далі - НБУ) № 492 від 12.11.2003 та здійснює його розрахунково-касове обслуговування, згідно з нормативно-правовими актами НБУ, чинним законодавством України, внутрішніми правилами та процедурами Банку.

05.01.2015 між ОСОБА_1, фізичною особою - засновником та директором ТОВ «Транссигнал ОЛК», як позикодавцем, та ТОВ «Транссигнал ОЛК», як позичальником, укладено Договір № 050115 про надання поворотної фінансової допомоги (надалі - Договір-2).

Зі змісту п. 2.1 Договору-2 вбачається, що поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в межах суми 3 000 000,00 (три мільйони) гривень 00 коп.

Як зазначає позивач, ОСОБА_1 було внесено на поточний рахунок ТОВ «Транссигнал ОЛК», відкритий в ПАТ «КБ «Хрещатик», 1 142 750,00 (один мільйон сто сорок дві тисячі сімсот пятдесят гривень 00 копійок).

04.04.2016 між ТОВ «Транссигнал ОЛК», як Первісним кредитором, та ОСОБА_1, як Новим кредитором, укладено Договір № 1 про відступлення права вимоги (надалі по тексту - Договір-3).

За п. 1.1 Договору-3, Первісний кредитор відступає та передає право вимоги до Боржника, а Новий Кредитор приймає належне Первісному кредитору право вимоги боргу та інших сум і вигод та всі інші права за Договором банківського рахунку та пов`язаними правовідносинами в повному обсязі, включаючи без обмеження, зокрема, право вимоги повернення коштів (видачі грошової суми в українських гривнях) з поточного рахунку № НОМЕР_4 та/або іншим чином в українських гривнях, відкритого боржником на ім`я Первісного кредитора з усіма відсотками, процентам, індексом інфляції, штрафами, пенею, збитками та усіма належними до них компенсаціями.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 05.04.2016 № 234 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.04.2016 № 463 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Хрещатик».

Рішенням Правління Національного банку України від 02.06.2016 № 46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» вирішено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати ПАТ «КБ «Хрещатик», на підставі чого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 03.06.2016 № 913 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень ліквідатора банку», яким вирішено розпочати процедуру ліквідації публічного акціонерного банку «Комерційний банк «Хрещатик» та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича.

Як зазначає позивач, 19 квітня 2016 року ТОВ «Транссигнал ОЛК» письмово повідомило Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Хрещатик» Костенко І.І. про заміну сторони в Договорі банківського рахунку юридичної особи № НОМЕР_4 від 24.10.2011, надіславши договір про відступлення права вимоги № 1 від 04.04.2016, заяву ОСОБА_1 на виплату гарантованої суми від 19.04.2016 з додатками: копією паспорту та ідентифікаційного коду ОСОБА_1, з проханням включити останнього до загального реєстру вкладників на виплату гарантованої суми та здійснити виплату.

25.05.2016 уповноваженою особою надано відповідь за вих. № 30/1-03/2876 про те, що внесення змін до сторони у зобов`язанні за договором банківського рахунку юридичної особи від 24.10.2011 № НОМЕР_4 збільшує навантаження на Фонд та призводить до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, тому внесення змін до договору не вбачається за можливе, а також те, що згідно з ч. 8 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд припиняє протягом тимчасової адміністрації у банку здійснення операцій з правочином (у тому числі договором), вчиненим (укладеним) банком з окремим кредитором чи іншою особою, якщо такий правочин (у тому чслі договір) спричиняє або може спричинити надання переваги одному кредиторові перед іншим в частині задоволення вимог, зокрема, правочинів (у тому числі договорів), якщо це спричиняє чи може спричинити зміну черговості задоволення вимог кредиторів за зобов`язаннями, що виникли до дня запровадження тимчасової адміністрації у банку чи призведе до того, що окремому кредитору надано чи може бути надано перевагу в задоволенні вимог, що існували до запровадженя тимчасової адміністрації, порівняно з умовами розрахунку з кредитором у черговості, визначеної цим Законом.

З огляду на отриману відповідь, ОСОБА_1 вирішив звернутися до суду з відповідним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає.

Спірні правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який визначає правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції Закону на момент виникнення спірних правовідносин), вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку (ч. 1 ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

За приписами частини першої статті 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом.

Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку.

Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

У відповідності до частини другої статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

За приписами частини четвертої статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка є пов'язаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом року до дня прийняття такого рішення); 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, оцінювач, у разі якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - один рік до дня прийняття такого рішення); 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) за вкладами у банку, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку проценти за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах; 11) розміщені на рахунках, що перебувають під арештом за рішенням суду.

Отже, з аналізу норм чинного законодавства вбачається, що після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, вкладники набувають право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах 200 000 грн, за винятком вичерпного переліку підстав, передбачених частиною четвертою статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»

Разом з тим, положенням частин першої-третьої, п'ятої, шостої статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється в останній день перед початком процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-11 частини четвертої статті 26 цього Закону.

За приписами пунктів 3, 4 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 № 14, Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду: перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (далі - Перелік) (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 8, 11 частини четвертої статті 26 Закону.

Переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів: 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону - подаються за структурою інформаційного рядка файла «N»; 7, 8 і 11 частини четвертої статті 26 Закону - подаються за структурою інформаційного рядка файла «М».

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах суми граничного розміру відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації, така сума відшкодування включається до Переліку.

Згідно з пунктом 6 Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників. Додаткова інформація надається окремими файлами залежно від її типу.

Отже, протягом одного дня з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку уповноважена особа Фонду формує та подає до Фонду, зокрема, повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду та перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом, проте протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування.

Як зазначено вище, позивач стверджує, що на підставі укладеного Договору № 1 від 04.04.2016 про відступлення права вимоги у нього, як Нового кредитора виникло право вимоги боргу та інших сум і вигод та всі інші права за Договором банківського рахунку № НОМЕР_4 укладеного 24.10.2011 між ПАТ «КБ «Хрещатик» та ТОВ «Транссигнал ОЛК».

В додаткових поясненнях позивачем також зазначено, що ним вносились власні кошти (вклад) на рахунок ТОВ «Транссигнал ОЛК», на підставі договору № 050115 про надання поворотної фінансової допомоги від 05.01.2015, що підтверджується відповідними квитанціями, а отже він має можливість скористатись правом на відшкодування коштів за вкладом, у зв`язку з віднесенням банку до категорії неплатоспроможних.

У відповідності до ст.ст. 514, 515 Цивільного кодексу України (в рішенні - ЦК України), до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інакше не встановлено договором чи законом. Зміна кредитора не допускається у зобов'язаннях, нерозривно пов'язаних з особою кредитора.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066, ч. 1 ст. 1067 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Згідно ст. 1068 ЦК України, банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом.

Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Стаття 1071 ЦК України визначає перелік підстав списання грошових коштів з рахунка клієнта. Так, банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Із аналізу наведених норм вбачається, що за договором банківського рахунка грошове зобов'язання банку перед клієнтом (власником рахунка) в межах коштів, розміщених на рахунку, може виникнути лише після направлення розпорядження клієнта на відповідну грошову суму.

Аналогічний висновок слідує з положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою правління НБУ від 12 листопада 2003 року № 492, пунктом 1.8 якої передбачено, що банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського рахунку поточні рахунки, за договором банківського вкладу - вкладні (депозитні) рахунки.

Поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Вкладний (депозитний) рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей, що передаються клієнтом в управління на встановлений строк або без зазначення такого строку під визначений процент (дохід) і підлягають поверненню клієнту відповідно до законодавства України та умов договору.

Тобто, поточні рахунки відкриваються на конкретну особу за умови надання відповідних документів. Можливості зміни власника рахунка Інструкцією № 492 не передбачено.

Разом з тим, вимоги щодо формування банками бази даних про вкладників, накопичення та збереження банками інформації про вкладників, підстави внесення змін, а також порядок ведення Фондом узагальненої бази даних про вкладників передбачено «Правилами формування та ведення баз даних про вкладників», затвердженої Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 3 від 09.07.2012.

Так, відповідно до п.п. 1, 2 Глави ІІ «Правил формування та ведення баз даних про вкладників», передбачено, що база даних складається з інформації про вкладників, яка введена до цієї бази відповідно до укладених з банком договорів банківського вкладу та банківського рахунку. Дані про вкладника мають бути введені до бази даних в день укладення з вкладником договору та відкриття відповідного рахунку.

У базі даних зазначаються такі дані про вкладника: прізвище, ім'я та по батькові (за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків, серія і номер паспорту (або іншого документа, що посвідчує особу), дата видачі та орган, що його видав; місце проживання або місце перебування фізичної особи, дату укладення договору; дата закінчення строку дії договору; номер договору з вкладником; номер рахунку, на якому обліковується вклад (п. 2 Глави ІІІ вказаного Положення).

Вказаними правилами не передбачено порядок та підстави внесення до переліку вкладників будь-яких нових кредиторів за договорами про відступлення права вимоги.

Як вбачається із наявної в матеріалах справи виписки по особовому рахунку за період з 01.03.2016 по 30.11.2017, залишок коштів на рахунку станом на 19.04.2016 складає 195 509,64 грн., а також відповідний рахунок відкритий на ТОВ «Транссигнал ОЛК».

08 липня 2016 року ТОВ «Транссигнал ОЛК» звернувся із заявою б/н до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку ПАТ «КБ «Хрещатик» про включення до його реєстру кредиторів Банку для отримання 195 509,64 гривень, у відповідності до Договору банківського рахунку № НОМЕР_4 від 24.10.2011.

Отже, ТОВ «Транссигнал ОЛК» не визнає дійсність Договору про відступлення прав вимоги, оскільки заявив до Банку свої кредторські вимог.

Також, кредиторські вимоги ТОВ «Транссигнал ОЛК» включено до Реєстру вимог кредиторів згідно Рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 12.09.2016 № 1776 на суму 195 509,64 грн., що слідує з виписки по особовому рахунку за період з 01.03.2016 по 30.11.2017.

За таких обставин, доказів зміни власника рахунку № НОМЕР_4, на якому розміщені грошові кошти згідно Договору-3, позивачем до суду не надано.

Відповідно до Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22, списання (перерахування) коштів з рахунку одного клієнта на рахунок іншого клієнта здійснюється обслуговуючим банком на підставі платіжного доручення платника - власника рахунку. Однак, суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні розрахункові документи банку (платіжні доручення) на перерахування грошових коштів в частині, яку було відступлено ТОВ «Транссигнал ОЛК» на користь позивача.

Таким чином, виходячи з системного аналізу зазначених вище норм та фактичних обставин справи, суд приходить до висновку, що позивач не є вкладником ПАТ «КБ «Хрещатик» за Договором-3 в розумінні Закону № 4452-VI, а відтак гарантії, визначені ст. 26 Закону № 4452-VI, на нього поширені бути не можуть.

Подібна правова позиція в питаннях «відступлення права вимоги та заміни кредитора у зобов'язанні іншою особою» викладена Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 29 березня 2017 року по справі № 826/19889/15 та в постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 03 вересня 2018 року (справа № 826/8030/16).

Також суд зазначає, що задоволення вимог кредиторів банку здійснюється в іншому порядку - у порядку черговості, визначеної статтею 52 Закону № 4452-VI, за рахунок коштів, одержаних у результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку.

Окремо варто відмітити, що зі змісту наданих до суду документів: заяви ТОВ «Транссигнал ОЛК» про включення до реєстру кредиторів № б/н від 08.07.2016, рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 12.09.2016 № 1776 на суму 195 509,64 грн., що випливає з виписки по особовому рахунку за період з 01.03.2016 по 30.11.2017, вбачається про використання Клієнтом самостійно свого права щодо включення його вимог до реєстру вкладників на отримання 195 509,64 грн. за рахунок Фонду, і, як наслідок, з урахуванням при цьому незмінності власника рахунку № НОМЕР_4, про відсутність у позивача права на відшкодування коштів на підставі Договору-3.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачами доведено відсутність протиправності дій зі свого боку щодо не включення позивача до списку вкладників, які мають право на відшкодування коштів у ПАТ «КБ «Хрещатик» згідно Договору-3 за рахунок Фонду.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28 серпня 2018 року (справа № 802/2236/17-а).

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, з урахуванням включення ТОВ «Транссигнал ОЛК» до реєстру вкладників, наявності обставин незмінності власника рахунку № НОМЕР_4, суд приходить до висновку про недоведеність вимог позивача про визнання протиправними дій і скасування рішення та про зобов'язання Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» Костенка І.І. включити ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ «КБ «Хрещатик», та, виходячи з невмотивованості відповідних вимог, необґрунтованими є похідні вимоги про зобов'язання відповідачів вчинити певні дії.

На підставі викладеного, керуючись статтями 6, 72- 77, 241- 246, 250, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення, відповідно до ст. 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного ухвали.

Відповідно до пп. 15.5 п. 1 Розділу VII Перехідні положення КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Окружний адміністративний суд міста Києва.

Суддя К.С. Пащенко