Справа № 825/1905/18
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2018-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 825/1905/18 Головуючий у 1 інстанції: Ткаченко О.Є.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Троян Н.М. Чаку Є.В. Борейка Д.Е.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 липня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 26.01.2018 року.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 липня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернігівській області від 26.01.2018 року № .

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Головне управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт мотивує свої вимоги тим, що суд не надав належної оцінки поясненням відповідача щодо порядку визначення дати першої реєстрації автомобілів, що були у використанні.

23 жовтня 2018 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_5 надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, учасників процесу, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_5 на митну територію України ввезено вантажний автомобіль, що був у використанні, марки Mercedes-Benz, модель «SPRINTER 313 CDI», номер кузова НОМЕР_2 (код УКТЗЕД ).

22.05.2015 року з митним брокером ОСОБА_6, як з особою, яка уповноважена на роботу з митницею (декларант) та позивачем укладено договір, згідно умов якого, вона взяла на себе зобов'язання по митному оформленню транспортного засобу.

26.05.2015 року ОСОБА_6, подала до митного поста «Чернігів-вантажний» Чернігівської митниці ДФС для здійснення митного оформлення транспортного засобу «Mersedes-Benz», модель «SPRINTER 313 CDI» , номер кузова НОМЕР_2, оформленого за МД IM 40 ДЕ № 102110000/2015/022689 від 25.05.2015 року. Зазначена ВМД митним постом «Чернігів - вантажний» Чернігівської митниці ДФС прийнята до митного оформлення та присвоєно реєстраційний № 102110000/2015/022689.

До вантажної митної декларації ОСОБА_6 подала, а митним органом прийнято для здійснення митного оформлення наступні документи: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Італійської Республіки від 22.10.2010 р. № A075884BZ10, рахунок-фактура від 18.05.2015 року №10/05/2015, довіреність від 21.05.2015 р. № НАН 486277, акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 22.05.2015 року № 205020103/2015/000713.

Відділом митного оформлення «Чернігів-2006» Чернігівської митниці 22.05.2015 року здійснено митне оформлення вантажного автомобіля марки марки Mercedes-Benz, модель «SPRINTER 313 CDI», номер кузова НОМЕР_2, об'єм циліндра двигуна 2148 см3, за кодом УКТЗЕД , митною вартістю 77521,73 грн., про що зазначено в митній декларації № 102110000/2015/801183 від 22.05.2015 року.

При митному оформленні автомобіля вказано дату першої реєстрації - 22.10.2010 року, відповідно ставка акцизного податку склала 0,02 євро/см3, як для вантажного автомобіля, що використовувався до 5 років.

Позивачем під час митного оформлення автомобіля сплачено: -ввізне мито за ставкою 10% в розмірі 7846,35 грн.; - додатковий імпортний збір за ставкою 5% в розмірі 3923,18 грн.; - акцизний збір за ставкою 0,02 євро за 1 см3 об'єму циліндрів двигуна в розмірі 996,70 грн.; - податок на додану вартість за ставкою 20% в розмірі 18245,95 грн. Загальна сума визначених митних платежів становила 31 012,18 грн.

На підставі статей 336, 345, 351 Митного кодексу України, наказу ГУ ДФС в Чернігівській області від 19.12.2017 р. № 1997, старшим державним ревізор-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи податків і зборів з юридичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС в Чернігівській області з 26.12.2017 р. по 02.01.2018 р. проведена документальна невиїзна перевірка з питань державної митної справи щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів товару «транспортному засобу марки Mercedes-Benz, модель «SPRINTER 313 CDI», номер кузова НОМЕР_2».

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог пункту 214.4 статті 214, підпункту 215.3.5-1 пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України, в результаті донараховано акцизний збір в розмірі 38 871,12 грн., пункту 185.1 ст.185, пункту187.8 ст.187 та пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано податок на додану вартість в розмірі 7 774,23 грн.

На підставі листа ДФС від 28.10.2016 р. № 1813/99-99-20-01-18 щодо проведення перевірок достовірності декларування строку перебування у використанні транспортних засобів, в т.ч. і оформленого за МД № 102110000/2015/022689, управлінням боротьби з митними правопорушеннями Чернігівської митниці ДФС направлено запит від 13.12.2015 р. № 5282/25-70-20-05 до ТОВ «Західно-Український автомобільний дім» офіційного дилера ОСОБА_7

Згідно отриманої відповіді від 27.12.2016 р. № 2712/16-1, датою реєстрації для вказаного транспортного засобу автомобіля «MERSEDES-BENZ» кузов №WDW906135IN371675 є 22.04.2008 р., дата випуску - 28.01.2008 р.

Таким чином, на думку відповідача, наведений вище вантажний автомобіль марки "Merсedes-Benz", використовувався з 5 до 8 років, а тому для оподаткування даного автомобіля повинна застосовуватися ставка акцизного податку 0,8 євро/см3.

На підставі наведеного на декларанта ОСОБА_6 був складений протокол про порушення митних правил за статтею 485 Митного кодексу України, а пізніше накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів в розмірі 139 936,05 грн.

Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22.03.2017 р. скасовано постанову про порушення митних правил № 0012/102000000/17 від 25.01.2017 р. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2017 р. рішення Новозаводського райсуду м. Чернігова від 22.03.2017 р. скасовано. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07.07.2017 р. у справі № К/800/23094/17 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_6 на зазначені вище рішення судів.

На підставі акта перевірки, відповідачем 26.01.2018 р. винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку в розмірі 48588,90 грн., з яких за податковим зобов'язанням на суму 38871,12 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 9717,78 грн. (а.с.77).

Позивач, важаючи протиправним вказане податкове повідомлення рішення, звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основними нормативно-правовими актами, якими врегульовані спірні правовідносини є Податковий кодекс України від 02.12.2010 року №2755-УІ із змінами і доповненнями (надалі - ПК України) та Митний кодекс України.

Пунктом 1.1 статті 1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що цей кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно пункту 180.1. статті 180 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платником податку на додану вартість є, зокрема, будь-яка особа, що ввозить товари на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню, та на яку покладається відповідальність за сплату податків у разі переміщення товарів через митний кордон України відповідно до Митного кодексу України.

Відповідно до п. 190.1. статті 190 ПК України, базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів. При визначенні бази оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, перерахунок іноземної валюти у валюту України здійснюється за курсом валюти, визначеним відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.

Пунктом 193.1. статті 193 ПК України визначено, що ставки податку встановлюються від бази оподаткування в розмірі 20 відсотків.

В силу пункту 206.1. статті 206 ПК України, під час ввезення товарів на митну територію України суми податку підлягають сплаті до державного бюджету платниками податку до/або на день подання митної декларації безпосередньо на єдиний казначейський рахунок, крім операцій, за якими надається звільнення (умовне звільнення) від оподаткування.

Абз. 5 пункту 215.1. статті 215 ПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що до підакцизних товарів належать серед іншого і автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб і більше, транспортні засоби для перевезення вантажів;

Згідно п. 215.2. статті 215 ПК України, ставки податку встановлюються цією статтею і є єдиними на всій території України.

В силу підпункту 215.3.52 пункту 215.3 статті 215 ПК України, акцизний податок справляється з таких товарів та обчислюється за такими ставками: моторні транспортні засоби для перевезення вантажів, що використовувалися з кодом товару (продукції) згідно з УКТ ЗЕД 8704 21 99 00, що використовувалися, за ставкою податку у твердій сумі з одиниці реалізованого товару (продукції) (специфічні) 0,02 євро за 1 см3 обєму циліндрів двигуна.

Також, у вказаному пункті визначено, що ставки податку для транспортних засобів, що відповідають коду 8704 згідно з УКТ ЗЕД, застосовуються для автомобілів, що використовувалися з 5 до 8 років з коефіцієнтом 40 для автомобілів, що використовувалися понад 8 років з коефіцієнтом - 50.

Згідно підпункту 14.1.163. пункту 14.1. статті 14 ПК України, перша реєстрація транспортного засобу - це реєстрація транспортного засобу, яка здійснюється уповноваженими державними органами України щодо цього транспортного засобу в Україні вперше.

Транспортні засоби, що використовувалися - це транспортні засоби, на які уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними, видані реєстраційні документи, що дають право експлуатувати такі транспортні засоби (підпункт 14.1.251. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України (у редакції з 01.01.2017 року).

Відповідно до п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» (далі Порядок № 1388), власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Згідно пункту 8 Порядку № 1388, державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

У разі коли транспортні засоби перебували в експлуатації за межами України і були зареєстровані у відповідних органах іншої держави, обов'язковим є подання до сервісних центрів МВС реєстраційних або прирівняних до них документів такої держави (пункт 29 Порядку № 1388).

Згідно пункту 1 розділу 1 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затвердженихнаказом Державної митної служби України від 17.11.2005 № 1118 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.112005 за № 1428/11708, дія цих Правил поширюється на транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України громадянами, які не є суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності, для вільного обігу (у тому числі з метою розкомплектування на запасні частини) на митну територію України (за її межі) або з метою транзиту, а також тимчасово вивозяться за межі митної території України.

Відповідно до п. 2 розділу 1 Правил № 1118, власник ТЗ - громадянин, що відповідно до законів України має право власності на ТЗ, яке підтверджується документально.

Документами, що підтверджують право власності на ТЗ зокрема, є:

а) придбані (отримані) у громадян чи підприємств - засвідчені нотаріально в країні придбання або в консульських установах чи в посольствах України договори купівлі-продажу, міни чи дарування тощо;

б) придбані в підприємств - оформлені на відповідних бланках і завірені печатками цих осіб чи інших організацій та установ оригінали рахунків, чеків, рахунків-фактур, інвойсів, інших документів. У цих документах, крім чеків, згідно з формою відповідного бланка повинні бути зазначені дата продажу, номери шасі (рами), кузова (або ідентифікаційний номер), двигуна ТЗ, його модель і рік виготовлення, а також прізвище, ім'я, по батькові особи, якій продано ТЗ;

в) технічні паспорти, технічні талони, сервісні книжки, реєстраційні свідоцтва та інші документи на ТЗ, видані вповноваженими органами країни придбання, із зазначенням власника ТЗ або відміткою про зняття ТЗ з обліку.

Пунктом 7 Правил № 1118 передбачено, що власник ТЗ або вповноважена особа, який переміщує ТЗ через митний кордон України, пред'являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів: що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; митної декларації - у разі потреби; ВМД (у разі транзиту ТЗ, нового або знятого з обліку в реєстраційному органі, через митну територію України); що підтверджують право на надання пільг в оподаткуванні (у разі митного оформлення ТЗ з наданням пільг в оподаткуванні); паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо; довідки про ідентифікаційний номер громадянина (за наявності). У випадках необхідності вирішення питань щодо визначення року виготовлення ТЗ, класифікації ТЗ згідно з УКТЗЕД, митної вартості або порушення справи про порушення митних правил посадова особа митного органу може вимагати деякі чи всі з перелічених документів: митні документи країни придбання ТЗ; сервісну книжку; експертний висновок; фотографії; технічну документацію.

В силу пункту 8 зазначених Правил, датою першої реєстрації ТЗ, який перебував у користуванні, є дата, зазначена в спеціальній графі технічного паспорта (свідоцтва про реєстрацію), наприклад, паспорта німецького зразка, або дата видачі технічного паспорта (свідоцтва про реєстрацію). Датою початку користування ТЗ, що були в користуванні та ввозяться на митну територію України, уважається дата першої реєстрації ТЗ, визначена в реєстраційних документах, які видані вповноваженими державними органами та дають право експлуатувати ці ТЗ на постійній основі. У разі відсутності реєстраційних документів першої реєстрації ТЗ датою початку користування вважати перший день першого місяця року, зазначеного в ідентифікаційному номері ТЗ, а за відсутності в ідентифікаційному номері року виготовлення - 1 січня року виготовлення, зазначеного в реєстраційних документах.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 на митну територію України ввезено вантажний автомобіль, що був у використанні, марки Mercedes-Benz, модель «SPRINTER 313 CDI», номер кузова НОМЕР_2, об'єм циліндрів двигуна 2143 см3 та здійснено митне оформлення вказаного транспортного засобу.

Відповідно до технічного паспорта на автомобіль, Mercedes-Benz, модель «SPRINTER 313 CDI», номер кузова НОМЕР_2, обєм циліндрів двигуна 2143 см3, виданого уповноваженим органом Італійської Республіки, дата першої реєстрації автомобіля - 22.10.2010 р. (а.с.141-142, 163).

Згідно експертного висновку №25/274/5557 від 26.05.2016 р. номер кузова НОМЕР_2 та номер двигуна НОМЕР_4 не змінювався. Рік виготовлення КТЗ - 2008 рік визначено з урахуванням бази даних «Сантодор» та заводських носіїв інформації (а.с.144).

Як вірно вказано судом першої інстанції та не спростовано апелянтом, реєстраційні документи, згідно яких здійснювалося митне оформлення автомобіля марки Mercedes-Benz, модель «SPRINTER 313 CDI», номер кузова НОМЕР_2, об'єм циліндрів двигуна 2143 см3 та експертний висновок №25/274/5557 від 26.05.2016 року не визнані в передбаченому законодавством порядку недійсними, а отже є чинними.

Колегією суддів встановлено, що контролюючий орган під час перевірки документів позивача взяв до уваги лише лист-відповідь ТОВ «Західно-Український автомобільний дім» офіційного дилера ОСОБА_7 від 27.12.2016 р. № 2712/16-1, яким додатково надано копії матеріалів перевірки стосовно автентичності документів поданих Чернігівській митниці ДФС під час оформлення товару - вантажний автомобіль марки Mercedes-Benz, модель «SPRINTER 313 CDI», номер кузова НОМЕР_2, об'єм циліндрів двигуна 2143 см3 (а.с.35-38, 150, 151).

Однак, колегія суддів зазначає, що апелянтом під час апеляційного розгляду справи не подано до суду належних доказів щодо умисного подання позивачем недостовірних реєстраційних документів під час митного оформлення автомобіля марки Mercedes-Benz, модель «SPRINTER 313 CDI», номер кузова НОМЕР_2. Акт перевірки від 09.01.2018 р. №8/13/ також не містить будь-яких фактів протиправних дій позивача щодо надання недостовірної інформації в реєстраційних документах на вантажний автомобіль марки Mercedes-Benz, модель «SPRINTER 313 CDI», номер кузова НОМЕР_2, а лише підтверджує факт подання під час митного оформлення зазначеного транспортного засобу таких документів та їхнє проходження під час митних процедур без будь-яких зауважень зі сторони митних органів.

Посилання апелянта на недостовірність реєстраційних документів на автомобіль марки Mercedes-Benz, модель «SPRINTER 313 CDI», номер кузова НОМЕР_2 поданих позивачем ґрунтуються на припущеннях та не спростовуються належними доказами.

На думку колегії суддів, у даному випадку, позивач не повинен нести відповідальність у вигляді сплати митних платежів у розмірі більшому ніж ним заявлено під час декларування автомобіля за договірними зобовязаннями згідно яких він придбавав автомобіль за умови чинності реєстраційних документів.

Відповідно до пункту 109.1 статті 109 ПК України, податковими правопорушеннями, серед іншого, є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відсутність або недоведеність вини платника податків, як необхідної складової податкового правопорушення, обумовлює протиправність застосування штрафних (фінансових) санкцій за таке правопорушення.

З огляду на вищевказане, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про недоведеність відповідачем наявності складу податкового правопорушення, покладеного в основу прийняття спірного податкового повідомлення-рішення і відтак, безпідставне збільшення грошових зобов'язань з акцизного податку та податку на додану вартість.

Крім цього, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов'язковою для суду.

Відповідно до п. 56.21 ст. 56 ПК України, у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_5 та наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Судді Вівдиченко Т.Р. Троян Н.М. Чаку Є.В.
Повний текст постанови виготовлено 05.11.2018 року