Справа № 815/2535/18
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2018-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 листопада 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/2535/18

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Свида Л. І.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 липня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Подільського об`єднаного управління ПФУ Одеської області про визнання неправомірним дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

29 травня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області щодо відмови в перерахунку його пенсії у зв`язку зі зміною частини 3 статті 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 року № 851 Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та зобов`язати Подільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, починаючи з 01.10.2017 року по теперішній час з урахуванням вже виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач безпідставно відмовив ОСОБА_1 в перерахунку пенсії.

Відповідач заперечував проти позову, просив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі, зазначаючи, що позивач не має права на обчислення пенсії в п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, оскільки його участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відбувалась поза межами проходження дійсної строкової служби. Крім того, твердження позивача, що він 30.03.2018 року звертався до Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України з заявою про перерахунок пенсії відповідно до ч.3 ст. 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 № 796-XII не відповідає дійсності, так як позивач звернувся до управління з заявою, де просив надати довідку, рішення про нарахування та виплату пенсії з 01.10.2017р., за результатами розгляду якої, отримав змістовну відповідь та копію заявленого ним розпорядження про нарахування та виплату пенсії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03 липня 2018 року в задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зокрема, апелянт зазначає, що він є громадянином із числа військовозобов`язаних, який проходив збори (навчальні, перевірочні, спеціальні) у період ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та вважається таким, що проходив військову службу та на нього розповсюджуються гарантії держави на рівні із іншими військовослужбовцями.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

Позивач є ліквідатором аварії на ЧАЕС 1 категорії, що підтверджується вкладкою № НОМЕР_1 до посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_2 та має 2 групу інвалідності, пов`язану з наслідками ліквідації аварії на ЧАЕС, що підтверджується копією довідки до акту огляду МСЕК №025357 серії 2-18 ОВ від 23.08.2006 року. (а.с. 16,20)

Згідно довідки № 184 від 08.06.1995 року, виданої Котовським об`єднаним міським військовим комісаріатом Одеської області (а.с. 21) та військовим квитком серії НОМЕР_3 (а.с. 15), позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в складі військової частини з 02.05.1986 року по 05.06.1986 року.

30.03.2018 року позивач звернувся до Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області із заявою, де просив надати довідку, рішення про нарахування та виплату пенсії з 01.10.2017 р. (а.с. 30).

Листом від 03.04.2018 року №29/У-2 Подільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області повідомило позивача, що з 01.10.2017 року пенсія призначена та виплачується відповідно до вимог діючого законодавства у розмірі 3702,60 грн. (а.с. 31)

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не відноситься до кола осіб, визначених ч.3 ст.59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 № 796-XII, оскільки брав участь у ліквідації аварії на ЧАЕС з 02.05.1988 по 05.06.1988 в складі військової частини №44316, однак не під час проходження дійсної строкової служби, а отже не має право на перерахунок пенсії у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ), постановою Кабміну України від 15.11.2017 р. № 851 «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - постанова № 851).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Стаття 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 № 796-XII стосується військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Визначені у цій статті умови та підстави призначення пенсії по інвалідності відповідній категорії осіб у Законі України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в новій редакції на підставі Закону від 01.07.1992 № 2532-12 та у редакціях Закону України Про внесення змін до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 05.10.2006 № 231-V (далі - Закон № 231-V, діяла до 01 жовтня 2017 року) та Закону № 2148-VІІІ I (діє з 01 жовтня 2017 року) не змінювалися.

Частиною 3 ст. 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у редакції Закону № 231-V було визначено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п`ятикратного розміру заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

Отже, ч. 3 ст. 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у редакції, чинній до 01 жовтня 2017 року, було визначено одну категорію осіб, які мали право на обчислення пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, а саме: особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами.

Водночас ч.3 ст.59 Закону № 796-XII у редакції, чинній з 01 жовтня 2017 року, передбачено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 01 січня відповідного року.

Відтак, Законом № 796-XII в редакції від 03.10.2018 р. №2148-VІІІ розширено перелік категорій осіб, на яких вказана норма розповсюджується додатково на осіб, які брали участь у інших ядерних аваріях та випробуваннях, а також осіб, які брали участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в ухвалах від 08 травня 2018 року (провадження № Пз/9901/33/18), від 21 травня 2018 року (провадження № Пз/9901/37/18), від 13 червня 2018 (справа № 812/1094/18) таке право виникає у зазначених осіб лише за наявності трьох умов у сукупності (розширене тлумачення зазначеної статті без внесення змін до ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII не допускається): 1) особа має статус особи з інвалідністю; 2) особа отримала статус особи з інвалідність виключно внаслідок участі у ліквідації відповідних наслідків та у військових навчаннях; 3) особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби.

У вказаних ухвалах Верховний Суд зазначив, що ч.3 ст.59 Закону № 796-XII не містить норм, які можуть викликати неоднозначність у її застосуванні.

Крім того, навіть постановою Кабміну України № 851 від 15.11.2017 року «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», на яку посилається позивач, передбачено таку обов`язкову умову, якій має відповідати особа для здійснення відповідного перерахунку її пенсії, як її участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби.

Дійсно ОСОБА_1 , має статус особи з інвалідністю та отримав його виключно внаслідок участі у ліквідації відповідних наслідків, враховуючи довідку до акту огляду МСЕК №025357 серії 2-18 ОВ від 23.08.2006 року., згідно якої йому встановлено ІІ групу інвалідності, причиною якої є захворювання пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається та не заперечується позивачем, що він не перебував на дійсній військовій службі в складі військової частини №44316, а приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, як військовозобов`язаний призваний на військові збори.

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку про відсутність у позивача права на обчислення пенсії по інвалідності за особливою процедурою, в зв`язку з чим Подільське об`єднане управління ПФУ на законних підставах відмовило у здійсненні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч.3 ст.59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Крім того позивач не звертався до Подільського об`єднаного управління ПФУ Одеської області з заявою про перерахунок пенсії, у встановленому законом порядку оскільки даний перерахунок здійснюється шляхом подання заяви встановленого зразка, відповідно до додатку №3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005 р. № 22-1 та зареєстрованого в Мінюсті України 27.12.2005 за № 1566/11846.

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 04 червня 2018 року, рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст.328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягають.

Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений та підписаний колегією суддів 07 листопада 2018 року.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К В.Кравченко