Справа № 308/13573/15-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2018-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

31 жовтня 2018 року

м. Київ

справа №308/13573/15-а

адміністративне провадження №Зн/9901/19/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стародуба О.П.,

суддів - Гриціва М.І., Кравчука В.М.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Вищого адміністративного суду України від 23.02.2017р. у справі за його позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними та забов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

-визнати неправомірними дії відповідача щодо зменшення розміру його пенсійного забезпечення з березня 2015 року, стягнути з відповідача заборгованість з виплати пенсії за період з березня 2015 року по березень 2016 року в сумі 55200,00 грн.,

-зобов'язати відповідача виконувати норму статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" та стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 7500,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 1025000,00 грн.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.07.2016р., залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.09.2016р., в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.02.2017р. відмовлено у задоволенні касаційної скарги ОСОБА_1, а рішення судів попередніх інстанцій залишено без змін.

У березні 2017р. ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністратвного суду України із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Вищого адміністративного суду України від 23.02.2017р., в якій просив скасувати ухвалу Вищого адміністративного суду України від 23.02.2017р., ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.09.2016р. та постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.07.2016р., та ухвалити нове рішення яким позовні вимоги задовольнити.

В обгрунтування заяви посилався на те, що ознайомившись з матеріалами справи ним було виявлено фальсифікації та помилки у наказах та довідках ДФС (ДПА) України стосовно його останньої посади яка вплинула на перерахунок його пенсії та істотне зменшення її розміру.

Крім того посилається на те, що колегією суддів Вищого адміністративного суду України під час касаційного перегляду справи не було витребувано його особової пенсійної справи, неправильно застосовано норми матеріального права, у зв'язку з чим суд дійшов помилково висновку про правомірність дій відповідача щодо перерахунку його пенсії в бік її істотного зменшення.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16.06.2017р. відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Вищого адміністративного суду України від 23.02.2017р.

В запереченнях на заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Вищого адміністративного суду України від 23.02.2017р. відповідач просив відмовити у її задоволенні.

Посилався на те, що заява не містить посилань на обставини, які є істотними, та такими, що не були і не могли бути відомі заявнику під час розгляду справи.

Крім того посилався на те, що частина позовних вимог позивача вже була предметом розгляду в судах та правова оцінка яких знайшла своє відображення у судових рішеннях, що набрали законної сили.

Крім того, обставини викладені у заяві про перегляд були відомі позивачу та дублюються у тексті його касаційної скарги , поданої у даній справі на рішення судів першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до п. 6 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону №2147-VIII) справа № 826/23590/15 передана до Верховного Суду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заяви про перегляд судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що заява про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Вищого адміністративного суду України від 23.02.2017р. задоволенню не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до пункту 1 частини 2 статті 245 КАС України (у редакції, чинній на час звернення із заявою) підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Частиною 1 статті 249 КАС України (у редакції, чинній на час звернення із заявою) встановлено, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку при вирішенні справи внаслідок незнання про існування цієї обставини.

За змістом зазначеної норми переглядати рішення за нововиявленими обставинами можуть суди, які наділені правом встановлювати обставини у справі. Оскільки згідно із правилами частини 1 статті 220 КАС України (у редакції, чинній на час звернення із заявою) суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, то переглядати судові рішення за нововиявленими обставинами повноважні лише суди першої та апеляційної інстанцій. Касаційний суд може переглянути свої рішення за нововиявленими обставинами тільки з підстав, передбачених пунками 3 і 5 частини 2 статті 245 КАС України (в редакції до 15.12.2017р.).

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 13.10.2009р. по справі №21-430во09.

Відповідно до статті 361 КАС України (в редакції після 15.12.2017р.) судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Згідно із частиною 4 зазначеної статті не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Посилання завника на виявлені ним фальсифікації та помилки у наказах та довідках органів ДФС (ДПА) України щодо його останньої посади та грошового забезпечення, як на істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі йому на час розгляду справи, а відтак є підставою для перегляду за нововиявленими обставинами ухвали Вищого адміністративного суду України від 23.02.2017р. року - є необґрунтованими, та свідчать про його фактичну незгоду з висновком суду касаційної інстанції щодо залишення без змін рішень судів першої та апеляційної інстанцій про відмову у задоволенні позовних вимог.

В розумінні статті 361 КАС України (в редакції після 15.12.2017р.) викладені у заяві обставини не є нововиявленими обставинами, а є свідченням намагання заявника домогтися повторного розгляду справи.

Наведені заявником обставини не є істотними у цій справі та не спростовують фактів, які було покладено в основу ухвали Вищого адміністративного суду України від 23.02.2017р., крім того, відсутні дані про те, що зазначені обставини не були і не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Вищого адміністративного суду України від 23.02.2017р. є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 361, 368, 369, пп. 6 п. 1 Розділу VІІ "Перехідні положення" КАС України в редакції Закону №2147-VІІІ, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Вищого адміністративного суду України від 23.02.2017р. залишити без задоволення, а ухвалу Вищого адміністративного суду України 23.02.2017р. - залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді

О.П. Стародуб

М.І. Гриців

В.М. Кравчук