Справа № 1140/2374/18
Суддя: О.С. Петренко
Дата ухвалення: 2018-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 року справа № 1140/2374/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Петренко О.С.

за участі секретаря судового засідання Толстової О.І.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Міського голови м. Кропивницького ОСОБА_3

про визнання протиправним та скасувати акт індивідуальної дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до Міського голови м. Кропивницького ОСОБА_3, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати акт у вигляді розпорядження міського голови міста Кропивницького №249 к від 10 липня 2018 року "Про внесення змін до розпорядження міського голови від 01.11.2016 р. №425-к "Про призначення ОСОБА_1Б.".

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем всупереч норм діючого законодавства, без достатніх на те правових підстав, порушуючи права та законні інтереси позивача, прийнято спірне розпорядження, а отже підлягає скасуванню.

Представник відповідача у відзиві до позову просив відмовити позивачу в його задоволені з підстав законності дій відповідача вимогам Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" (а.с.23-29).

Ухвалою суду від 30.08.2018 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 27.09.2018 року.

27.09.2018 року, за клопотанням позивача (а.с. 49), відкладено розгляд справи на 19.10.2018 року.

19.10.2018 року, оскільки позивач не належним чином повідомлений про розгляд справи (а.с. 54), відкладено розгляд справи на 29.10.2018 року.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в письмовому відзиві.

На підставі ч. 3 ст. 243 КАС України в судовому засіданні 29.10.2018 р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Виготовлення рішення у повному обсязі відкладено, про що сторонам оголошено в судовому засіданні після проголошення вступної та резолютивної частини рішення з урахуванням вимог ст.243 КАС України

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши у судовому засіданні надані сторонами докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності на підставі наданих доказів, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 до 31 жовтня 2016 року проходила державну службу в органах доходів і зборів Кіровоградської області.

Наказом №137 від 31 грудня 2013 року ОСОБА_1 присвоєно спеціальне звання радник податкової та митної справи 2 рангу.

31.10.2016 року позивач звільнена з посади в органах доходів і зборів, в звязку з переведенням на роботу до Кіровоградської міської ради.

Розпорядження міського голови №425-к від 01.11.2016 року ОСОБА_1 призначена на посаду головного спеціаліста відділу бухгалтерського обліку.

Так, позивач зазначає, що в звязку з тим, що під час переводу на роботу, вона мала звання «Радник податкової та митної справи, 2 рангу», яке прирівнюється до 5 рангу державного службовця, розпорядженням міського голови №425-к від 01.11.2016 року, при прийомі ОСОБА_1 на роботу, їй присвоєно 5 ранг посадової особи місцевого самоврядування.

Позивач, під час судового розгляду справи, зазначила, що посада, на яку її прийнято у міську раду, згідно з ст.14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" відноситься до 6 категорії.

Також позивач зазначила, що в серпні 2018 року вона дізналась, що міським головою м. Кропивницького видано розпорядження №249-к від 10.07.2018 року, яким внесено зміни у розпорядження міського голови №425-к від 01.11.2016 року "Про призначення ОСОБА_1Б.", а саме: в абзаці 1 слово «постановами» замінено на слово «постановою» та виключено слова «від 20.04.2016 №306 «Питання присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями», абзац 3 викласти в наступній редакції: «Присвоїти з 01 листопада 2016 року 12 ранг 6 категорії посадової особи місцевого самоврядування».

Так, позивач зазначила, що даним розпорядженням їй було знижено ранг посадової особи місцевого самоврядування з 5 рангу на 12 ранг, що потягло зменшення надбавки за ранг з 130 грн. на 60 грн. на місяць, що свідчить про порушення її прав.

Згідно з вимогами ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Вирішуючи спір суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом враховано, що згідно з п.17 ч.1 ст.4 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Складовими елементами правового статусу осіб публічної служби є вступ на публічну службу, умови та порядок її проходження, звільнення з публічної служби, соціальний статус осіб публічної служби.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету (ст. 2 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування").

Відповідно до приписів ст.10 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", прийняття на службу в органи місцевого самоврядування на посади керівників відділів, управлінь та інших працівників органів місцевого самоврядування здійснюється шляхом призначення відповідно сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Крім того, ст. 15 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", при прийняті на службу в органи місцевого самоврядування присвоюються ранги у межах відповідної категорії посад.

Ранги, які відповідають посадам третьої сьомої категорії, присвоюються відповідно сільським, селищним, міським головою, головою обласної, районної, районної у місті ради.

Отже, аналізуючи викладені положення законодавства, суд приходить до висновку, що прийняття розпоряджень про прийняття на службу в органи місцевого самоврядування та присвоєння рангів у межах відповідної категорії посад входить до виключної сфери повноважень та компетенції міського голови.

Суд, погоджується з позицією представника відповідача, що розпорядження міського голови про прийняття на службу в органи місцевого самоврядування та присвоєння рангів у межах відповідної посад, в тому числі і оскаржуване розпорядження, є індивідуальним актом. При цьому, вказане розпорядження не є нормативно правовим актом посадової особи місцевого самоврядування, яке не вичерпує свою дію фактом його виконання, тому може бути зміненим міським головою, як посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка його видала.

Так, суд зазначає, що відповідно до приписів Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", ранги присвоюються відповідно до займаної посади, рівня професійної кваліфікації, результатів роботи.

Пунктом 4 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" зазначеного вище закону встановлено, що у разі переходу посадової особи місцевого самоврядування на державну службу рівнозначної чи нижчої категорії ранг державного службовця на рівні рангу, який вона мала відповідно до вказаного Закону.

Таким чином, аналізуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що посадовій особі органу місцевого самоврядування, яка переходить виключно на державну службу та на рівнозначну чи нижчу категорію посад, присвоюється ранг державного службовця на рівні рану, який вона мала відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

З огляду на викладені положення, суд зазначає, що чинним законодавством не передбачено при переході особи з посади державного службовця на посаду в органи місцевого самоврядування присвоєння їй рангу посадової особи місцевого самоврядування на рівні присвоєного їй рангу державного службовця.

Постановою КМУ від 20.04.2016 року за №306 "Питання присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями" затверджено Порядок присвоєння рангів державних службовців.

Положеннями п.п.1,3 Порядку встановлено механізм присвоєння рангів під час прийняття виключно на державну службу. Зокрема, вказаними положеннями встановлено, що у разі призначення посадової особи органів місцевого самоврядування на посаду державного службовця, на якій може бути присвоєно нижчий ранг, особі присвоюється такий ранг державного службовця, який вона мала відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Таким чином, суд приходить до висновку, що законодавством не передбачено при переході особи з посади державного службовця на посаду в органи місцевого самоврядування на рівні присвоєного їй рангу державного службовця.

В судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що до 30.10.2016 року ОСОБА_1 проходила службу на різних посадах в органах доходів і зборів Кіровоградської області (а.с.9-10).

02.07.2013 р. позивачу присвоєно 13 ранг державного службовця, 01.01.2014 року ОСОБА_1 присвоєно спеціальне звання Радник податкової та митної справи 2 рангу(а.с.42).

31.10.2016р. позивач звільнена з посади начальника відділу організації та проведення перевірки субєктів декларування в деклараціях про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області (а.с.42,зв. бік).

01.11.2016 року розпорядженням міського голови №425-к ОСОБА_1 призначено на посаду головного спеціаліста відділу бухгалтерського обліку та присвоєно 5 ранг посадової особи місцевого самоврядування (а.с.35).

Так, під час судового розгляду представник відповідача пояснив, що присвоєння ОСОБА_1 5 рангу посадової особи місцевого самоврядування відбулось з порушенням вимог Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" та Порядку присвоєння рангів державних службовців, затвердженого постановою КМУ від 20.04.2016 №306, що зумовило необхідність видання оскаржуваного розпорядження.

Крім того, з метою уточнення спірного питання, відповідач звернувся до Національного агентства України з питань державної служби за розясненнями (а.с.31-32).

Листом від 14.09.2018 р. №679-0/13-18 Національне агентства України з питань державної служби повідомлено Кіровоградську міську раду, що ОСОБА_1Б має бути присвоєно ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах 6 категорії посад в органах місцевого самоврядування (а.с.33-34).

Отже, з огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку, що оскаржуване розпорядження прийнято відповідачем в межах його повноважень та компетенції, відповідає вимогам чинного законодавства.

За наведених обставин, суд прийшов до висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог і вважає, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Питання щодо розподілу судових витрат судом, в порядку ч.5 ст.139 КАС України - не вирішується, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору й ним, як і відповідачем не понесено судових витрат у цій справі.

Керуючись ст.ст. 243-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Міського голови м. Кропивницького ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасувати акт індивідуальної дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 255КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту.

Повний текст рішення складено та підписано 02.11.2018 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду ОСОБА_4