Справа № 488/3096/17
Суддя: Лазарева Г. М.
Дата ухвалення: 2018-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/3096/17
Провадження № 2-а/488/57/18 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

24.10.2018 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

в складі : судді Лазарева Г. М.,

при секретарі Чуб Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Патрульної поліції м. Миколаєва про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В с т а н о в и в :

Позивач - ОСОБА_2 звернувся до суду із даним адміністративним позовом, в обґрунтування якого вказав, що постановою серії АР № 624936 від 21.08.2017 року він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП та на нього був накладений штраф у розмірі 510,00 грн. Дана постанова була вмотивована тим, що позивач, керував транспортним засобом КУМСО (мопед) без мотошолому та не маючи права керувати таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.3 г, п. 2.1 а ПДР України.

Позивач не погодився із винесеною постановою та притягненням його до адміністративної відповідальності та вказав, що посадова особа відповідача розглянув справу із порушенням вимог діючого законодавства, чим порушив права позивача і не надав йому можливість реалізувати свої права, передбачені КУпАП. Крім цього, позивач зазначав, що він не порушував ПДР і не вчинив вказані правопорушення, оскільки не керував мопедом, а просто перекочував транспортний засіб через переїзд.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, з підстав, що викладені в адміністративному позові.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову через його необґрунтованість та безпідставність, та подав відзив, який долучений до матеріалів справи.

Дослідивши доводи сторін та надані ними письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом тощо.

Порядок дорожнього руху на території України регулюється, зокрема, Законом України «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України, які затверджені Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із діючим законодавством.

Сттаття 14 Закону України "Про дорожній рух" визначає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими.

Із матеріалів справи вбачається, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 624936 ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 та ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Відповідно до змісту вказаної постанови ОСОБА_2 керував транспортним засобом КУМСО (мопед) без мотошолому та не маючи права керувати таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.3 г, п. 2.1 а ПДР України.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскаржуючи постанову про накладення адміністративного стягнення, ОСОБА_2 посилається на те, що посадова особа відповідача розглянув справу із порушенням вимог діючого законодавства.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 254 КУпАП визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Статтею 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення. Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Аналогічні за змістом приписи містяться в Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року N 1395, зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за N 1408/27853.

Статтею другою розділу третього Інструкції визначено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121. статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1. частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Вказане узгоджується також із приписами статті 285 КУпАП, яка вказує, що у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до приписів статті 285 КУпАП - постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або надсилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови надсилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Відповідно до статті 291 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні.

Згідно ст. 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, інспектор поліції, що виявив адміністративне правопорушення, самостійно оцінює усі обставини справи, і виносить постанову про вчинення адміністративного правопорушення.

До того ж, відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Таким чином під час винесення оскаржуваної постанови посадова особа відповідача мала право винести постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що посадова особа відповідача дотрималася порядку притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченого діючим законодавством.

Оспорюючи факт вчинення адміністративного правопорушення, позивач посилається на те, що він не керував мопедом, а просто перекочував транспортний засіб через переїзд. На підтвердження вказаного ОСОБА_2 надано копію постанови суду від 01.11.2017 року у справі № 488/3086/17, якою встановлено, що залізничний переїзд позивач перетнув, перекочуючи мопед.

Відповідно до ч. 7 ст. 78 КАС України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов'язковою для суду.

Крім того, згідно п. 27 Постанови Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Враховуючи вищевикладене, суд знаходить позов необґрунтованим, не доведеним і через це не вбачає підстав для його задоволення.

Керуючись ст. ст. 5-6; 8-9, 11, 241 - 245, 250, 293, 295 КАС України, -

В и р і ш и в :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління Патрульної поліції м. Миколаєва про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення до Одеського адміністративного апеляційного суду. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 29.10.2018 року.

Суддя: Г.М. Лазарева