Справа № 522/8581/18
Суддя: Загороднюк В. І.
Дата ухвалення: 2018-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/8581/18
Провадження № 2-а/522/1118/18
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарі Смоковій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Заступника начальника управління - начальника інспекційного відділу № 1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Заступника начальника Управління - начальника інспекційного відділу № 1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради ОСОБА_2 з проханням скасувати постанову № 214/18 заступника начальника управління начальника інспекційного відділу № 1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради ОСОБА_2 від 18.04.2018 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Позивач мотивує вимоги тим, що будівельні роботи збоку ОСОБА_1 не проводились та не здійснювалась експлуатація самочинно реконструйованих обєктів будівництва. Також, вказує, що ОСОБА_1І визнано винним за вчинення іншого правопорушення, а ніж за те, на яке було відповідне посилання в описовій частині постанови № 214/18 заступника начальника управління начальника інспекційного відділу № 1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради ОСОБА_2 від 18.04.2018 року. Крім того, зауважує, що матеріали справи про адміністративне правопорушення розглянуто особою, яка не мала на це відповідних повноважень, з огляду на що, відповідно, й постанова від 18.04.2018 року № 214/18 винесена не уповноваженою на це особою, а саме, заступником начальника управління начальником інспекційного відділу № 1 Управління ДАБК Одеської міської ради ОСОБА_2, який не є за посадою керівником Управління ДАБК Одеської міської ради.

У звязку із цим вважає постанову по справі про адміністративне правопорушення № 214/18 від 18 квітня 2018 року необґрунтованою, незаконною та винесеною без повного, всебічного та обєктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення та такою, що підлягає скасуванню.

22 травня 2018 року ухвалою суду було відкрито провадження по справі та справу було призначено до розгляду.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про те, що позов підтримує та просить справу розглянути за його відсутністю.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином, до матеріалів справи Відзиву, клопотання про відкладення слухання не надавав.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути дану адміністративну справу у відсутності представника відповідача, сповіщеного належним чином, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до Направлення для проведення планового (позапланового) заходу від 25.01.2018 року № 000086, головного спеціаліста інспекційного відділу № 1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради ОСОБА_3 направлено для здійснення позапланової перевірки на виконанні будівельних робіт з реконструкції нежитлових приміщень бару за адресою: м. Одеса, Приморський район, вул. Канатна, 96, щодо дотримання субєктом містобудування ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів та правил.

(а.с. 27)

29.01.2018 року головним спеціалістом інспекційного відділу № 1 Управлінням ДАБК Одеської області, ОСОБА_3, було видано Рога ОСОБА_4 з вимогою отримання ОСОБА_1 в установленому порядку права на виконання будівельних робіт та введення реконструйованого обєкту в експлуатацію або приведення самочинно реконструйованого обєкту у відповідність до договору купівлі-продажу № 2-2377 від 26.09.2006 року.

(а.с. 60 - 65)

Постановою заступника начальника управління начальника інспекційного відділу № 1 Управління ДАБК Одеської міської ради ОСОБА_2 від 18.04.2018 року № 214/18 у справі про адміністративне правопорушення визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 96 КУпАП.

(а.с. 76 - 79)

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 26.09.2006 року, ОСОБА_1 належать на праві власності нежитлові приміщення бару, що знаходяться в місті Одесі по вулиці Канатна у будинку № 96, загальною площею 75,0 кв.м.

(а.с. 12 13)

Біля нежитлових приміщень бару, які належать ОСОБА_1, розташовано літній майданчик. Відповідно до паспорту привязки (реєстраційний номер 01-08/845), який видано управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради, місце під тимчасовою спорудою, а саме, групи тимчасових пересувних літніх майданчиків (загальна площа твердого покриття 50,40 кв.м.) ОСОБА_1 передав у користування фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5Д.О.

(а.с. 16)

Відповідно до пояснювальної записки, яка підготовлена ТОВ «Вікторіанський стиль», підключення зазначених тимчасових споруд відбувається з приміщень існуючого кафе «Магелан», що належить ОСОБА_1

(а.с. 18)

Позивачем також надано суду лист управління архітектури та містобудування Одеської міської ради від 05.04.2011 року № 01-10/148/02, який містить умови, за яких можлива експлуатація зазначеного літнього майданчика, а саме оформлення документів в управлінні розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів, а також Приморській районній адміністрації Одеської міської ради.

(а.с. 14)

Крім цього, судом досліджено висновок управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів від 12.12.2016 року № 0113/2624/6 про можливість установки тимчасової споруди та укладення договору на право на тимчасове користування місцем для розміщення тимчасової споруди та паспорт привязки від 21.12.2016 року на зазначену тимчасову споруду, виданий управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради.

(а.с. 15)

Механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності визначено Порядком розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, який затверджено Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 року № 244 (далі Порядок).

Відповідно до пункту 1.3 Порядку тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (далі - ТС) - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Замовник - суб'єкт господарювання, який має намір розмістити ТС на підставі паспорта прив'язки ТС (п. 1.4 Порядку).

Згідно з пунктом 2.1 Порядку підставою для розміщення ТС є паспорт прив'язки ТС.

Замовник, який має намір встановити ТС, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення ТС. (п. 2.2. Порядку).

Відповідно до пункту 2.7 Порядлку паспорт прив'язки ТС оформлюється органом з питань містобудування та архітектури протягом десяти робочих днів з дня подання зазначеної заяви.

Пунктом 2.20 Порядку визначено, що встановлення ТС здійснюється відповідно до паспорта прив'язки.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, група тимчасових літніх майданчиків за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 96, є тимчасовою спорудою, відповідно до паспорту привязки, та жодних додаткових документів аніж ті, що передбачені Порядком розміщення тимчасових споруд, який затверджено наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 року № 244, в тому числі проектну та дозвільну документацію на виконання будівельних робіт подавати або отримувати в уповноважених органах не передбачено.

Також суду надано договір оренди приміщення гаражу від 25.11.2017 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_6. Зазначений гараж розташовано на прибудинковій території за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 96 та належить ОСОБА_6, згідно з розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 07.12.2005 року № 3591.

(а.с. 25, 26)

Відповідно до абз. 2 п. 2 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 р. № 553, державний архітектурно-будівельний контроль на об'єктах будівництва, що є власністю іноземних держав, міжнародних організацій, іноземних юридичних і фізичних осіб та розташовані на території України, здійснюється відповідно до цього Порядку.

Враховуючи викладене, зазначені обєкти не є обєктами будівництва, а тому Управління ДАБК Одеської міської ради, без відповідних на це повноважень притягнула ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності

Таким чином, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факт порушення ОСОБА_7 ч. 1 ст. 34 та абз. 1 ч. 2 ст. 36, ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та абз. 2 п. 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 466 та п. 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 461.

Суд також зазначає наступне з приводу посилання позивача на те, що його визнано винним за вчинення іншого правопорушення, а ніж за те, на яке було відповідне посилання в описовій частині постанови № 214/18 заступника начальника управління начальника інспекційного відділу № 1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради ОСОБА_2 від 18.04.2018 року.

З матеріалів справи вбачається, що в постанові № 214/18 заступника начальника управління начальника інспекційного відділу № 1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради ОСОБА_2 від 18.04.2018 року зазначено, що ОСОБА_1 не виконав вимоги припису Управління ДАБК Одеської міської ради від 29.01.2018 року, чим порушив абз. 3 п. 14 постанови КМУ «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурного контролю» за № 553 від 23.05.2011 року та відповідальність за встановлене правопорушення передбачена частиною 1 статті 188-42 КУпАП.

Проте, як встановлено судом, в резолютивній частині постанови № 214/18 заступника начальника управління начальника інспекційного відділу № 1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради ОСОБА_2 від 18.04.2018 року зазначено, що ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 96 КУпАП.

Відповідно до положень статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 2 ст. 7 КУпАП).

Приписами ч. 1 ст. 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З огляду на те, що провадження у справі про адміністративне правопорушення здійснювалось за частиною 1 статті 188-42 КУпАП, суд погоджується з доводами позивача, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 96 КУпАП є безпідставним, а тому постанова № 214/18 заступника начальника управління начальника інспекційного відділу № 1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради ОСОБА_2 від 18.04.2018 року є протиправною та підлягає скасуванню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не був присутній на засіданні комісії Управління ДАБК Одеської міської ради на якому було прийнято рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 3 ст. 7 КУпАП, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 217 КУпАП, посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов'язків.

Частиною 1 ст. 244-6 КУпАП передбачено, що органи державного архітектурно-будівельного контролю розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю (статті 96, 96 1 (крім частин третьої - п'ятої), частини перша та друга статті 188 42).

Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 244-6 КУпАП, від імені органів державного архітектурно-будівельного контролю розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення щодо об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними (СС1) та середніми (СС2) наслідками, або щодо об'єктів будівництва I, II, III та IV категорій складності, розташованих у межах відповідних населених пунктів (статті 96, 96 1 (крім частин третьої - п'ятої), частини перша та друга статті 188 42) мають право керівники виконавчих органів зпитань державного архітектурно-будівельного контролю міських рад населених пунктів, які є адміністративними центрами областей, міських рад населених пунктів з чисельністю населення понад 50 тисяч, структурних підрозділів з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Так, на підтвердження посилань позивача, судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена заступником начальника управління - начальник інспекційного відділу № 1 УДАБК ОМР ОСОБА_2

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що Постанова № 214/18 по справі про адміністративне правопорушення від 18.04.2018 року, відповідно до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, винесена не уповноваженою на те особою, всупереч ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 217, ч. 1 та ч. 2 ст. 244-6 КУпАП, що свідчить про її незаконність.

Отже, у Заступника начальника управління начальника інспекційного відділу № 1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради не було підстав для винесення щодо ОСОБА_1 постанови по справі про адміністративне правопорушення № 214/18 від 18 квітня 2018 року. Вказане рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 159 КАС України, при розгляді справи судом за правилами загального позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Ч. 4 ст.159 КАС України передбачено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З врахуванням встановлених обставин справи, суд оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо поновлення строків звернення до суду, то варто відзначити наступне.

Позивач вказує, що постанову № 214/18 від 18.04.2018 року направлено ОСОБА_1 поштою з супровідним листом № 0-9/91 вих від 18.04.2018 року (номер Ідентифікатора поштового відправлення 183), та отримано 03.05.2018 року, що підтверджено скріншотом з сайту ПАТ «Укрпошта».

Дане твердження відповідач не спростував.

Позовна заява була відправлена до Приморського районного суду м. Одеси 14.05.2018 року, про що свідчить печатка на конверті в якому надійшли матеріали позовної заяви з додатками.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Оскільки позивач не був присутній на засіданні комісії, на якому було прийнято рішення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 5 ст. 96 КУпАП, а поштове відправлення з вказаною постановою позивачем отримано 03.05.2018 року, то суд приходить до висновку, що причини пропуску строку звернення до суду з відповідним позовом є поважними.

Таким чином, враховуючи, що останній день строку для звернення до суду з позовом припадає на вихідний день (13.05.2018 року), та позовну заяву було подано 14.05.2018 року, що відповідає строку звернення до суду з позовом про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ч. 2 ст. 286 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що причини пропуску процесуальних строків є поважним, тож необхідно поновити позивачу процесуальні строки звернення до суду для надання можливості захистити свої права в передбачений законодавством спосіб.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2; 6; 7; 9; 12; 72 - 77; 90; 139; 159; ч. 6 ст. 162; 205; 242-246; 255; 293; 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк оскарження постанови № 214/18, винесеної 18.04.2018 року заступником начальника управління начальником інспекційного відділу № 1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради ОСОБА_2.

Скасувати постанову заступника начальника управління начальника інспекційного відділу № 1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради ОСОБА_2 № 214/18 від 18.04.2018 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суду міста Одеси протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 02.11.2018 року.

Суддя

25 жовтня 2018 року