Справа № 808/358/17
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2018-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

18 жовтня 2018 року о/об 15 год. 00 хв.Справа № 808/358/17 СН/808/12/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Малої Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Добра Хата» (69041, м. Запоріжжя, вул. Рекордна, 20-А, )

до Головного управління ДФС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69107, )

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 26 січня 2017 року,

за участі представників сторін:

від позивача - Пуденков О.М.,

діє на підставі ордеру серія ЗП №054007 від 12.03.18

від відповідача - Шавло Р.О.,

діє на підставі довіреності №763/08-01-10-03 від 03.08.18

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Добра Хата» (далі - позивач, ТОВ «ТК «Добра Хата») до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Запорізькій області), в якому позивач, з урахуванням уточненого адміністративного позову, поданого 21 червня 2017 року, просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26 січня 2017 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на 3160546 грн. 50 коп., у тому числі: 2107031 грн. 00 коп. - за основним платежем та 105351 грн. 50 коп. - штрафних санкцій.

13 березня 2018 року Верховним судом касаційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області задоволено частково, постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 21 червня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2017 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

Справа №808/358/17, автоматизованою системою документообігу суду 26 червня 2018 року передана на розгляд судді Татаринову Д.В.

Ухвалою суду від 27 червня 2018 року суддею Татариновим Д.В. прийнято до свого провадження адміністративну справу №808/358/17, а підготовче судове засідання призначено на 25 липня 2018 року.

Ухвалою суду від 25 липня 2018 року провадження у справі зупинено до 20 вересня 2018 року.

Так, 20 вересня 2018 року судом поновлено провадження у справі про що постановлено відповідну ухвалу.

20 вересня 2018 року протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду 20 вересня 2018 року на підставі заяв які надійшли від учасників справи.

Разом з тим, протокольною ухвалою від 20 вересня 2018 року судом у розгляді справи оголошено перерву до 18 жовтня 2018 року.

Відповідно до статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) 18 жовтня 2018 року сторонам проголошено вступну та резолютивну частину рішення та оголошено про час виготовлення рішення у повному обсязі.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що висновки в Акті перевірки від 24 жовтня 2016 року № 096/08-01-14-01/36878689 зроблені відповідачем упереджено, без урахування дійсних обставин та вимог діючого законодавства. Правочини, укладені позивачем із ТОВ «Фірма Профіт Груп» та ФОП ОСОБА_5 не мають ознак фіктивних правочинів, оскільки сторонами вони виконані в повному обсязі, що підтверджується належним чином оформленими документами: податковими та видатковими накладними, а також проведенням повного розрахунку між сторонами. Чинне законодавство України передбачає презумпцію правомірності правочину. Відсутність сертифікату якості та товарно-транспортних накладних, чи їх неналежне оформлення не позбавляє права покупця включати витрати по придбанню товарів до складу валових витрат та віднесення до податкового кредиту відповідних сум ПДВ.

Представник Головного управління ДФС у Запорізькій області проти позову заперечив з підстав викладених у письмовому відзиві (вх. №29523 від 20 вересня 2018 року), відповідно до якого зазначає, що як під час проведення перевірки так і під час судового розгляду справи не встановлено факту здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, а відтак не можливо підтвердити правомірне потокове навантаження Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Добра Хата» в результаті здійснення останнім господарських операцій з його контрагентами.

20 вересня 2018 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Добра Хата» до суду подав відповідь на відзив (вх. №29523), відповідно до якої зазначає, що в Акті перевірки підтверджується реальність здійснення операцій з реалізації цукру покупцям, а відтак і наявність цукру на балансі. Тому реальність операцій з придбання товару у TOB «ФІРМА ПРОФІТ ГРУП» не може ставитись під сумнів з огляду наявності всіх необхідних первинних документів з придбання цукру, відображення операцій придбання в бухгалтерському обліку підприємства та використання цукру в господарській діяльності TOB «ТК «Добра Хата». Також вказує на те, що усі первинні документи, що підтверджують взаємовідносини з контрагентом ФОП ОСОБА_5 надані в ході перевірки - Договір перевезення №2 від 10 вересня 2015 року, акти надання послуг, банківські виписки, що підтверджують оплату TOB «ТК «Добра Хата» за отримані послуги перевезення ФОП ОСОБА_5 Фактичне здійснення вказаних господарських операцій підтверджено відображеними первинними документами за операціями з перевезення у самому Акті перевірки.

В судовому засіданні представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Добра Хата» адміністративний позов підтримав просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник Головного управління ДФС у Запорізькій області в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

Так, фахівцями Головного управління ДФС у Запорізькій області у період з 26 вересня 2016 року по 17 жовтня 2016 року проведено планову виїзну документальну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Добра Хата» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2013 року по 30 червня 2016 року, та з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати єдиного внеску за період з 01 січня 2011 року по 30 червня 2016 року.

За результатами перевірки складено акт від 24 жовтня 2016 року № 096/08-01-14-01/36878689.

Перевіркою встановлено порушення:

- підпункту 14.1.27, підпункту 14.1.36, підпункту 14.1.228 пункту 14.1 статті 14 пункту 44.1, 44.2 статті 44, підпункту 138.1.1 пункту 138.1, пункту 138.2, 138.4, пункту 138.8, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України,

- статті 1, статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пункту 2.1, 2,2, пункту 2.4, 2.13, пункту 2.16. статті 1, 2 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» (затвердженого Наказом Мінфіну України від 24.05.95 №88, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за №168/704); пункту 5, пункту 6, підпункту 9.4 статті 9. пункту 11, пункту 14, пункту 19, пункту 22 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати" (затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 31 грудня 1999 року №318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 року за №27/4248), пункту 8 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності" (затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 07 лютого 2013 року №73, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 лютого 2013 року за №336/22868); пункту 44.1, пункту 44.2 статті 44 підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, підпункту 140.4.2 пункту 140.4 статті 140 ПК України, в результаті чого ТОВ «ТК «ДОБРА ХАТА» занижено податок на прибуток на загальну суму 3119757 грн. 00 коп. та завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 1283132 грн. 00 коп.

Зважаючи на виявлені порушення, на підставі акту перевірки були прийняті податкові повідомлення-рішення від 09 листопада 2016 року № , яким ТОВ «ТК «ДОБРА ХАТА» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 4858413 грн. 50 коп. та № , яким позивачу зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 2482822 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, ТОВ «ТК «ДОБРА ХАТА» було подано скаргу до ДФС України, яка рішенням про результати розгляду скарги від 20 січня 2017 року № 1201/6/99-99-11-01-01-25, частково задовольнила скаргу позивача та скасувала відповідні податкові повідомлення-рішення.

26 січня 2017 року Головним управлінням ДФС у Запорізькій області прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким ТОВ «ТК «ДОБРА ХАТА» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на 3160546 грн. 50 коп., у тому числі: 2107031 грн. 00 коп. - за основним платежем та 105351 грн. 50 коп. - штрафних санкцій.

Вважаючи винесене податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду із даним позовом про його скасування.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до підпункту14.1.27, пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ (із змінами та доповненнями) (далі по тексту постанови - ПК України): "витрати сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником)".

Склад витрат та порядок їх визнання визначені статтею 138 ПК України. Відповідно до пункту 138.1 статті 138 ПК України, витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності та інших витрат. Витрати операційної діяльності включають: 1) собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати; 2) витрати банківських установ ( підпункт 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 ПК України).

Витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу (пункт 138.2 статті 138 ПК України).

Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку (підпункт 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України).

Таким чином, у разі, якщо платник податку здійснив певні витрати на придбання товарів (робіт, послуг) для їх подальшого використання у власній господарській діяльності і ці витрати підтверджуються відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, він має право віднести такі витрати до складу витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування.

Як свідчать матеріали справи, у перевіряємий період ТОВ "ТК "Добра Хата" мало господарські відносини з ТОВ "Фірма Профіт Груп".

Так, між позивачем та ТОВ "Фірма Профіт Груп" укладено договір поставки №ПГС-3-01/04/2014 від 01 квітня 2014 року.

Згідно умов вказаного договору ТОВ "Фірма Профіт Груп" (Постачальник) зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, поставити у власність ТОВ "ТК "Добра Хата" (Покупець) цукор - пісок. Асортимент, кількість, дата поставки, ціна та загальна вартість партії Товару вказується у Специфікації, яка є невід'ємною частиною цього Договору, та відповідних товарно-транспортних (ж/д), видаткових накладних (надалі - Накладні). Поставка Товару за цим Договором здійснюється на умовах EXW (склад Продавця) згідно Міжнародним правилам інтерпретації комерційних термінів (ІНКОТЕРМС 2010), якщо інші умови не вказані Покупцем у Специфікації, яка є невід'ємною частиною цього Договору. Адреса відвантаження Товару (місце поставки): 61046, м. Харків, вул. Єнакіївська, 15, якщо інше місце не вказано у Специфікації.

За вимогою Покупця під час відвантаження Товару повинні бути надані такі документи: видаткова та податкова накладна; оригінал рахунку - фактури; копія сертифіката відповідності; копія гігієнічного висновку.

Відповідно до пункту 7.1 договору, поставка товару здійснюється постачальником протягом 3-х календарних днів від дати отримання заявки від покупця.

На виконання вищезазначеного договору, ТОВ "Фірма Профіт Груп" поставило, а ТОВ "ТК "Добра Хата" прийняло та оплатило товар - цукор.

Як доказ здійснення господарських операцій за вищевказаним договором позивачем надано до матеріалів справи первинними документами, складеними та підписаними обома сторонами, зокрема: актами звіряння розрахунків, специфікаціями, видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, договорами зберігання, актами надання послуг зі зберігання, шляховими листами.

Однак, по обставинам виконання договору поставки від 01 квітня 2014 року укладеному між позивачем та ТОВ «Фірма Профіт Груп» (постачальник) ДФС надано докази того, що Товариство не мало можливості отримати обумовлений умовами договору цукор, оскільки ТОВ «Олантіс», ТОВ «Валді Торг», ТОВ «Равена Плюс», ТОВ «Аледор - Торг», ТОВ «Етек Сервіс», ТОВ «Віва-Торг» та ТОВ «Авангард 2015", які відповідно до наданих позивачем документів (товарно-транспортних накладних) доставляли автотранспортом придбаний товар, не здійснювали та не мали можливості здійснювати перевезення цього товару від постачальника до позивача, а транспортні засоби та водії, зазначені у наданих позивачем документах, не здійснювали вищезгаданих перевезень.

В наданих до перевірки товарно-транспортних накладних, зазначені наступні автотранспортні засоби, якими вищевказані підприємства начебто здійснили транспортування (перевезення) товарів на адресу TOB «ТК «Добра хата»:

- ДАФ НОМЕР_12, НОМЕР_6 водій - ОСОБА_3, посвідчення водія - НОМЕР_7 від 18 жовтня 2012 року TOB "ОЛАНТІС";

- МАН НОМЕР_13, НОМЕР_8, водій - ОСОБА_7, посвідчення водія НОМЕР_9 від 30 липня 1994 року TOB "ОЛАНТІС"№;

- ДАФ НОМЕР_14, НОМЕР_10, водій - ОСОБА_8, посвідчення водія НОМЕР_11 від 29 жовтня 2011 року TOB "ОЛАНТІС";

- Рено НОМЕР_15, НОМЕР_16, водій - ОСОБА_9, посвідчення водія НОМЕР_17 від 09 серпня 2002 року TOB "ОЛАНТІС";

- ДАФ НОМЕР_18, НОМЕР_19, водій - ОСОБА_10, посвідчення водія НОМЕР_20 від 08 квітня 2008 року, TOB "ВАЛДІ ТОРГ"

- МАН НОМЕР_21, НОМЕР_22, водій - ОСОБА_11, посвідчення водія НОМЕР_23 від 13 грудня 2003 року, TOB «ВАЛДІ ТОРГ"

- ДАФ НОМЕР_24, НОМЕР_25, водій - ОСОБА_12, посвідчення водія НОМЕР_26 від 14 березня 2009 року, TOB "ВАЛДІ ТОРГ"

- Сканія НОМЕР_27, НОМЕР_28, водій - ОСОБА_13, посвідчення водія НОМЕР_29 від 16 квітня 2011 року TOB "ВАЛДІ ТОРГ";

- Івеко НОМЕР_30, НОМЕР_31, водій - ОСОБА_14, посвідчення водія НОМЕР_32 від 28 липня 2009 року TOB "ВАЛДІ ТОРГ";

- ДАФНОМЕР_33, НОМЕР_34, водій - ОСОБА_15, посвідчення водія НОМЕР_35 від 23 лютого 2001 року TOB "ВАЛДІ ТОРГ";

- МАН НОМЕР_36, НОМЕР_37, водій - ОСОБА_16, посвідчення водія НОМЕР_38 від 22 липня 2003 року TOB "ВАЛДІ ТОРГ";

- Сканія НОМЕР_39, НОМЕР_40, водій - ОСОБА_17 посвідчення водія НОМЕР_41 від 28 квітня 2006 року TOB "ВАЛДІ ТОРГ";

- Рено НОМЕР_42, НОМЕР_43, водій - ОСОБА_18, посвідчення водія НОМЕР_44 від 19 грудня 2000 року TOB "ВАЛДІ ТОРГ";

- Сканія НОМЕР_45. НОМЕР_46, водій - ОСОБА_19, посвідчення водія НОМЕР_47 від 08 листопада 2002 року TOB "ВАЛДІ ТОРГ";

- Рено НОМЕР_15, НОМЕР_16, водій - ОСОБА_20, посвідчення водія НОМЕР_48 від 22 вересня 2007 року TOB "РАВЕНА ПЛЮС";

- Сканія НОМЕР_45, НОМЕР_46, водій - ОСОБА_19, посвідчення водія НОМЕР_47 від 08 листопада 2002 року TOB "РАВЕНА ПЛЮС";

- ДАФ НОМЕР_24, НОМЕР_25, водій - ОСОБА_12, посвідчення водія НОМЕР_26 від 14 березня 2009 року TOB "РАВЕНА ПЛЮС";

- Сканія НОМЕР_45, НОМЕР_46, водій - ОСОБА_19, посвідчення водія НОМЕР_47 від 08 листопада 2002 року TOB "АЛЕДОР- ТОРГ";

- ДАФ НОМЕР_24, НОМЕР_25 водій - ОСОБА_12, посвідчення водія НОМЕР_26 від 14 березня 2009 року TOB "ЕТЕК СЕРВІС";

- Сканія НОМЕР_45, НОМЕР_46, водій - ОСОБА_19, посвідчення водія НОМЕР_47 від 08 листопада 2002 року TOB "ЕТЕК СЕРВІС";

- ДАФ НОМЕР_24, НОМЕР_25, водій - ОСОБА_12, посвідчення водія НОМЕР_26 від 14 березня 2009 року TOB "ВІВА-ТОРГ";

- ДАФ НОМЕР_24. НОМЕР_25, водій - ОСОБА_12, посвідчення водія НОМЕР_26 від 14 березня 2009 року TOB "АВАНГАРД 2015».

Так, відповідно до листа наданого Регіональним сервісним центром в Запорізька області МВС України, вищевказані транспортні засоби не належать TOB «ОЛАНТІС» (код за ), TOB «ВАЛДІ ТОРГ» (), TOB «РАВЕНА ПЛЮС» (код за ), TOB «АЛЕДОР- ТОРГ» (код за ), TOB «ЕТЕК СЕРВІС» (код за ), TOB «ВІВА-ТОРГ» (код за ), TOB «АВАНГАРД 2015» (код за ) на праві власності.

Разом з тим, до матеріалів адміністративної справи долучені листи власників транспортних засобів, як доказ фактичних обставин використання транспортних засобів зазначених в товарно-транспортних накладних.

Так, листом від 01 грудня 2017 ФОП ОСОБА_21 повідомила, що не надавала послуги з перевезення TOB "ВАЛДІ ТОРГ" з використанням транспортного засобу МАН НОМЕР_36.

Листом від 30 листопада 2016 року TOB «Фортшритт» повідомило ГУ ДФС у Запорізькій області, що не надавала послуги з перевезення TOB «Равена Плюс»", TOB «Олантіс» з використанням транспортного засобу Рено НОМЕР_15, НОМЕР_16.

Такі листи надані представником відповідача та долучені до матеріалів справи.

Також, відповідно до наданих даними підприємствами податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (Форма № 1 ДФ) та інформації з бази ДРФО ГУ ДФС України громадяни, що зазначені як водії транспортних засобів, що нібито здійснювали перевезення на замовлення ТОВ «Фірма «Профіт Груп» не є фізичними особами - підприємцями, ніколи не перебували у трудових або інших відносинах з TOB «ОЛАНТІС», TOB «ВАЛДІ ТОРГ», TOB «РАВЕНА ГІЛЮС», TOB «АЛЕДОР-ТОРГ», TOB «ЕТЕК СЕРВІС», TOB «ВІВА-ТОРГ», TOB «АВАНГАРД 2015», та доходів (оплат, винагород, тощо) від них отримували (розрахунки 1 ДФ додані до матеріалів судової справи).

Відтак, документи, надані Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Добра Хата» в підтвердження проведення господарських операцій не можуть підтвердити фактичне отримання товару при тих обставинах, на які посилається позивач.

Так, за змістом пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статтею 39 цього Кодексу, та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 ПК України, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

За правилами пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пункт 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 138.2 статті 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розд. II цього Кодексу.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкових пільг мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

У зв'язку з цим недоведеність фактичного здійснення господарських операцій позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв'язку з цим юридично дефектних первинних документів, якщо рух коштів не забезпечений зв'язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди.

Надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів.

Щодо отримання Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Добра Хата» від ФОП ОСОБА_5 послуг з перевезення вантажів на протязі вересня 2015 року - червня 2016 року автомобілем MAN 26464, держ. номер НОМЕР_5, то з матеріалів справ вбачається наступне.

За приписами частини 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 року № 996-ХІV, бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини 1 статті 9 зазначеного Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Статтею 1 вказаного Закону визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Згідно з частиною 2 статті 9 цього ж Закону, первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити.

Відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку, оформлених відповідно з вимогами законодавства.

Дані, наведені в декларації, повинні підтверджуватись первинними документами обліку та відповідати податковому обліку (звітності).

Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами податкового законодавства.

Статтею 203 ЦК України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема, частиною 5 статті 203 ЦК України встановлено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною 1 статті 234 ЦК України встановлено, що правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином є фіктивним.

Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Недійсність фіктивного правочину не встановлена законом, а отже такий правочин не є нікчемним.

Так відповідно до матеріалів адміністративної справи директор позивача ОСОБА_22, разом зі своїм чоловіком ОСОБА_5 у травні 2011 року передала належні подружжю на праві власності вантажні автомобілі в оренду Товариству на підставі нотаріально засвідчених угод найму (оренди) транспортних засобів зі строком дії договору до 15 травня 2016 року (т.3, а.с.175-190).

07 вересня 2015 року ОСОБА_22, від імені Товариства, уклала зі своїм чоловіком додаткову угоду до договору найму транспортного засобу MAN 26464, державний номер НОМЕР_5 від 16 травня 2011 року про зміну умов договору, змінивши дату припинення його дії на 07 вересня 2015 року. При цьому додаткову угоду щодо зміни істотних умов нотаріально посвідченого договору, в порушення приписів статті 209, 799 ЦК України, подружжям було укладено у простій письмовій формі.

Враховуючі вищезазначене, у зв'язку з тим, що договір найму (оренди транспортного засобу) укладений між TOB «ТК «Добра хата» та громадянином ОСОБА_5 був відповідно до вимог чинного законодавства нотаріально посвідчений, то і зміни або розірвання договору повинні бути нотаріально засвідчені.

Відтак, з огляду на приписи статті 220 ЦК України, додаткова угода від 07 вересня 2015 року є нікчемною та такою, що не призвела до зміни умов договору найму транспортного засобу MAN 26464, державний номер НОМЕР_5 від 16 травня 2011 року, отже і надані Товариством первинні документи бухгалтерського обліку щодо отримання послуг від ФОП ОСОБА_5, самі по собі, не можуть підтвердити законність відображення цих операцій у податковій звітності позивача.

Таким чином, у період з 01 січня 2013 року по 15 червень 2016 року автомобіль марки MAN, моделі 26.464, тип вантажний бортовий, 2001 року випуску, об'єм двигуна 12816, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_49, колір червоний, реєстраційний номер НОМЕР_5 на оплатній основі є в користуванні та розпорядженні TOB «ТК «Добра хата», то акти виконаних робіт на автоперевезення вантажів з підписом ОСОБА_5 які складені на перевезення вантажу по договору перевезення №2 від 10 вересня 2015 року та відображені у складі інших операційних витрат ТОВ «ТК «Добра хата» на загальну суму 150 449 грн. не можуть бути враховані в якості підтверджуючих первинних документів, на підставі яких позивач може віднести такі витрати до операційних та вносити їх до податкового навантаження.

Суд звертає увагу на те, що необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

При цьому до уваги мають прийматись на підтвердження даних податкового обліку лише достовірні первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

З наведених законодавчих положень вбачається, що підставою виникнення у платника права на формування витрат та податкового кредиту є реальне здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях, а також оформлення зазначених операцій необхідними документами первинного обліку (зокрема, податковими накладними), що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

Суд вказує на те, що позивач, під час розгляду справи не надав належних доказів на підтвердження законності відображення цих операцій у податковій звітності Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Добра Хата».

Посилання ж позивача на рішення суду по справі №808/357/17 за позовом ТОВ "Торгівельна компанія "Добра Хата" про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у Запорізькій області від 09 листопада 2016 року № та №, не приймається судом першої інстанції до уваги, оскільки постановою Верховного суду від 13 березня 2018 року з цього приводу зроблено висновок та зазначено, що судом помилково визнано, що вказані рішення мають преюдиціальне значення для справи що розглядається, оскільки зі змісту цих рішень не вбачається, що судами досліджувались обставини, які є підставою для скасуванні рішень судів у справі 808/358/17.

Суд вказує, що відповідно до Наказу Міністерства транспорту України, Міністерства статистики України від 29 грудня 1995 року № 488/346 зазначено, що якщо товар доставляється вантажним автомобілем, документом для списання товарно-матеріальних цінностей у вантажовідправника, оприбуткування їх у вантажоодержувача, а також для складського, оперативного та бухгалтерського обліку є товарно-транспортна накладна за формою № 1 -ТН. У ній повинні бути відмітки відправника товару (щодо відвантаження товару) та його отримувача (стосовно фактичного отримання товару). Вантажовідправник і вантажоодержувач несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, вказаних ними в товарно-транспортних документах.

Товарно-транспортна накладна є основним первинним документом, на підставі якого відбувається списання товарно-матеріальних цінностей у вантажовідправника та оприбуткування їх у вантажоодержувача при перевезенні вантажів у межах України, а також для їх складського, оперативного та бухгалтерського обліку. ТТН оформляється вантажовідправником на кожну поїздку автомобіля і для кожного вантажоодержувача окремо.

Пунктом 1 Наказу Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» передбачено, що: товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу.

Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Разом з тим, згідно з пункту 3.6. Методичних рекомендації з бухгалтерського обліку запасів, які затверджені наказом Міністерства Фінансів України від 10 січня 2007 року №2, в яких зазначається, що приймання та оприбуткування запасів, які надійшли від постачальників оформлюються товарно-транспортною накладною або прибутковим ордером.

Тобто, судом встановлено, що товарно-транспортні накладні які містяться в матеріалах справи мають аналітичні данні, які не відповідають дійсності в силу встановленого в судовому засіданні обставинам, а відтак суд приходить до висновку про те, що первинні документи які містяться в матеріалах справи не можуть підтверджувати реальності здійснення господарських операцій, оскільки факт переміщення товару спростовується відсутністю товарно-транспортних накладних.

Отже, подані ТОВ «Торгівельна компанія «Добра Хата» первинні документи бухгалтерського та податкового обліку (договір поставки, видаткові накладні, специфікації, рахунки на оплату, податкові накладні, товарно-транспортні накладні, прибуткові накладні) не є достатніми доказами фактичного виконання операцій.

Враховуючи все вищевикладене суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 26 січня 2017 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на 3160546 грн. 50 коп., у тому числі: 2107031 грн. 00 коп. - за основним платежем та 105351 грн. 50 коп. - штрафних санкцій прийняте відповідачем обґрунтовано, на підставі та у межах чинного законодавства, отже є правомірним і не підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин у справі.

Згідно частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем доведена правомірність оскаржуваного податкового повідомлення рішення № від 26 лютого 2018 року у зв'язку із чим позовні вимоги є не доведеними, не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 77, 241, 243-246, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Добра Хата» (69041, м. Запоріжжя, вул. Рекордна, 20-А, ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69107, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 29 жовтня 2018 року.

Суддя Д.В. Татаринов