Справа № 803/335/18
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2018-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/76/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Кузьмича С.М. та Довгої О.І.,

з участю секретаря судового засідання - Луців І.І.,

а також сторін (їх представників):

від позивача не зявився;

від відповідача - не зявився;

від третіх осіб - не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» ОСОБА_2 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02.05.2018р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», треті особи без самостійних вимог на предмет спору Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Публічне акціонерне товариство «Банк Михайлівський», про визнання бездіяльності протиправною та спонукання до вчинення певних дій (суддя суду І інстанції: ОСОБА_4; час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 13 год. 08 хв. 02.05.2018р. м.Луцьк; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 07.05.2018р.),-

В С Т А Н О В И В:

28.02.2018р. позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому, із врахуванням поданої під час розгляду справи заяви про уточнення позовних вимог, просила визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_1 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ «Банк Михайлівський» ОСОБА_5 щодо нерозгляду й ненадання відповіді на її заяву від 01.09.2017р. та щодо невключення ОСОБА_3 до переліку вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які отримують кошти в межах гарантованої суми за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як вкладника, який має право на відшкодування коштів у сумі 41114 грн. 86 коп. по поточному рахунку № 8101; зобов'язати ОСОБА_1 особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_3 як вкладника, який має право на відшкодування коштів в розмірі 41114 грн. 86 коп. по поточному рахунку № 8101 у ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; стягнути з ОСОБА_1 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» на її користь судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1409 грн. 60 коп. (Т.1, а.с.3-23, 186-187).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 02.05.2018р. заявлений позов задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність ОСОБА_1 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» ОСОБА_5 щодо невключення ОСОБА_3 до переліку вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які отримують кошти в межах гарантованої суми за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як вкладника, який має право на відшкодування коштів в сумі 41114 грн. 86 коп.; зобов'язано ОСОБА_1 особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_3, як вкладника, який має право на відшкодування коштів в сумі 41114 грн. 86 коп. по поточному рахунку № 8101 у ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто з ОСОБА_1 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» на користь позивача судові витрати в розмірі 1409 грн. 60 коп. (Т.1, а.с.238-242).

Не погодившись із винесеним судом рішенням, його оскаржив відповідач ОСОБА_1 особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» ОСОБА_2, який покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до невірного вирішення спору, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заявленого позову відмовити (Т.2, а.с.2-5).

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що дії відповідача по перевірці договорів (правочинів) здійснювалися в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». В даному випадку дії ОСОБА_1 особи Фонду повністю відповідають нормам ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та ст.215 ЦК України, оскільки було проведено перевірку правочинів та виявлено правочини (у тому числі договори), які є нікчемними в силу закону.

Також встановлено, що на дату укладення договорів та здійснення правочинів відносно банку діяла постанова № 917/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку», затв. Правлінням Національного банку України /НБУ/ 22.12.2015р., у відповідності до якої на підставі норм ст.ст.7, 15, 55 Закону України «Про Національний банк України», ст.ст.66, 67, 73, 75 Закону України «Про банки та банківську діяльність», глав 3, 5 розділу І та глави 12 розділу II Положення про застосування Національним банком України заходів впливу, затв. постановою Правління НБУ № 346 від 17.08.2012р., встановлено факт здійснення ПАТ «Банк Михайлівський» ризикової діяльності, віднесено ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії проблемних, встановлені для ПАТ «Банк Михайлівський» обмеження в діяльності, в тому числі не здійснювати кредитні операції в обсязі, що перевищує обсяг таких операцій на дату прийняття постанови (у розрізі валют) без урахування нарахованих доходів за цими операціями та обсягу зобов'язань з кредитування, що надані банкам і клієнтам.

27.04.2016р. постановою Правління НБУ № 295/БТ «Про окремі питання діяльності Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» та внесення змін до постанови Правління Національного банку України від 22.12.2015 року № 917/БТ» встановлені для ПAT «Банк Михайлівський» обмеження в діяльності, в тому числі не здійснювати кредитні операції з юридичними особами в обсязі, що перевищує обсяг таких операцій на дату прийняття постанови (у розрізі валют) без урахування нарахованих доходів за цими операціями та обсягу зобов'язань з кредитування, що надані банкам і клієнтам.

Під час перевірки ОСОБА_1 особою Фонду було виявлено, що 18.05.2016р. банк уклав із ТзОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» договір відступлення прав вимоги № 1805 та 19.05.2016р. - договір відступлення прав вимоги №1. Банк здійснив розрахунок за цими договорами, а саме провів кредитну операцію з юридичною особою на суму: 870000000 грн. за договором відступлення прав вимоги № 1805 від 18.05.2016р.; 561585182 грн. 51 коп. за договором відступлення прав вимоги № 1 від 19.05.2016р.

Таким чином, банком порушені обмеження, що накладені постановою № 917/БТ (із врахуванням постанови № 295/БТ) в частині проведення кредитних операцій на підставі укладених із ТзОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» договір відступлення прав вимоги.

Окрім цього, судом зроблено висновок, що підставою для невключення позивача до переліку вкладників є нікчемність правочину, а саме: перерахування грошових коштів фінансовою компанією на рахунок позивача. Однак, зазначене не відповідає дійсності, оскільки позивача не було включено до Переліку вкладників банку у зв'язку з тим, що позивачем укладено договір позики з фінансовою компанією без участі банку, як повіреного.

Договір позики № 980-043-000217812 від 07.04.2016р. є двостороннім (без участі банку як повіреного) з ТзОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», який по своїй природі не є вкладом згідно Закону України «Про банки та банківську діяльність». Отже, гарантії Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не поширюються на ситуацію з позивачем, а кошти, зараховані 19.05.2016р. на рахунок позивача на підставі нікчемного правочину, не підлягають виплаті.

Таким чином, суд порушив вимоги Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та неправомірно прирівняв до вкладу кошти, які залучені від позивача як позика до небанківської фінансової установи (ТзОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр»), де банк (ПАТ «Банк Михайлівський») не виступав повіреним за відповідним договором.

Також суд помилково присудив судові витрати зі сплати судового збору за рахунок відповідача, якому не виділяються бюджетні асигнування.

Отже, суд першої інстанції не визначився із характером спірних правовідносин, не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, обставинам справи, не вирішив, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин і не застосував норми права, які регулюють дані правовідносини.

Позивачем ОСОБА_3 скеровано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому остання вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права, ухвалив законне і справедливе судове рішення (Т.2, а.с.22-30).

У звязку з неявкою в судове засідання учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося. Також в порядку ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає до задоволення, з наступних мотивів.

Як достовірно встановлено судом першої інстанції, між позивачем ОСОБА_3 та ПАТ «Банк Михайлівський» 03.12.2015р. було укладено договір банківського вкладу № 980-043-000157835, відповідно до умов якого, сторона-1 (ОСОБА_3О.) передає стороні-2 (ПАТ «Банк Михайлівський») у власність кошти в розмірі, порядку та на строк, передбачені цим договором, а сторона-2 зобов'язується повернути кошти стороні-1 та виплатити проценти в порядку та на умовах, встановлених цим договором (Т.1, а.с.25-27).

Також 07.04.2016р. між ОСОБА_3 (сторона-1) та ТзОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» (сторона-2) було укладено договір № 980-043-000217812 за типом договору «Капітал+» (Новий) (з виплатою процентів в кінці строку), за яким сторона-1 передає у власність сторона-2 кошти в розмірі, порядку та на строк, передбачені цим договором (40000 грн.), а сторона-2 зобов'язується повернути кошти стороні-1 та виплатити проценти, в порядку та на умовах, встановлених цим договором.

Згідно з п.1.3 цього договору днем надання суми коштів у власність (позику) стороні-2 вважається день зарахування суми коштів на поточний рахунок сторони-2 відповідно до умов цього договору. Відповідно до п.5.4.3 сторона-2 має право з власної ініціативи повернути кошти стороні-1 у будь-який момент дії договору, в тому числі, але не виключно, у випадку, якщо сторона-1 звернеться із вимогою про дострокове розірвання договору добровільного страхування фінансових ризиків «Капітал» (Т.1, а.с.28-29).

19.05.2016р. на поточний рахунок, відкритий у ПАТ «Банк Михайлівський», на користь позивача зі сторони ТзОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» було перераховано на виконання взятих на себе зобов'язань за договором № 980-043-000217812 від 07.04.2016р. грошові кошти в розмірі 40000 грн. та 1114 грн. 86 коп. з призначеннями платежів відповідно «Повернення коштів» та «Оплата процентів» (Т.1, а.с.30, 31).

Водночас, 27.04.2016р. постановою Правління НБУ № 295/БТ «Про окремі питання діяльності Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» та внесення змін до постанови Правління Національного банку України від 22.12.2015 року № 917/БТ» встановлені для ПAT «Банк Михайлівський» обмеження в діяльності, в тому числі не здійснювати кредитні операції з юридичними особами в обсязі, що перевищує обсяг таких операцій на дату прийняття постанови (у розрізі валют) без урахування нарахованих доходів за цими операціями та обсягу зобов'язань з кредитування, що надані банкам і клієнтам (Т.1, а.с.107-112).

На підставі рішення НБУ № 14/БТ від 23.05.2016р. «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 812 від 23.05.2016р. «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

ОСОБА_1 особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський» призначено ОСОБА_6

13.06.2016р. виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 991, відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» з 23.06.2016р. до 22.07.2016р. включно.

Відповідно до рішення Правління НБУ № 124-рш від 12.07.2016р. «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 1213 від 12.07.2016р. «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації з 13.07.2016р. до 12.07.2018р. включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» ОСОБА_6 з 13.07.2016р. до 12.07.2018р. включно (Т.1, а.с.35).

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування № 1702 від 01.09.2016р. змінено уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський», згідно з яким всі повноваження ліквідатора банку делеговано ОСОБА_5 з 05.09.2016р.

Згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду від 25.01.2017р. ОСОБА_1 особою Фонду призначено ОСОБА_7. В подальшому рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 383 від 08.02.2018р. ОСОБА_7 звільнено від виконання обов'язків та відкликані раніше делеговані йому повноваження, а ОСОБА_1 особою Фонду гарантування на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» призначено ОСОБА_2, якому з 09.02.2018р. делеговані повноваження, визначені п.п.4, 5, 6 та 8 ч.2 ст.37, п.4 ч.1 ст.48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Починаючи з 18.07.2016р., розпочалися виплати гарантованої суми відшкодування вкладникам ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду через банки-агенти.

Листом № 3Г1/10108 від 23.01.2017р. відповідач ОСОБА_1 особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» повідомила позивача про те, що переказ коштів (транзакція), здійснений ТзОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» 19.05.2016р. в сумі 1114 грн. 86 коп. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору № 980-043-000217812 від 07.04.2016р.» на рахунок № 8101, що належить ОСОБА_3, та в сумі 40000 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором № 980-043-000217812 від 07.04.2016р.» на рахунок № 8101, що належить ОСОБА_3, є нікчемним (Т.1, а.с.38).

Позивач ОСОБА_3 звернулася 01.09.2017р. до ОСОБА_1 особи Фонду та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із заявою щодо включення її до переліку осіб, які мають право на відшкодування за рахунок Фонду, та до загального реєстру відшкодувань вкладникам для здійснення виплат за вкладами, розміщеними у ПАТ «Банк Михайлівський», а також проведення їй виплати відшкодування коштів у розмірі 41114 грн. 86 коп. (Т.1, а.с.42-44).

Листом № 391(К)/22964 від 07.09.2017р. відповідач повідомив, що в ході перевірки встановлена нікчемність правочину (транзакції) з перерахування коштів на поточний рахунок № 8101 позивача, відкритий в ПАТ «Банк Михайлівський», та у відповідності до ст.ст.215-216 Цивільного кодексу /ЦК/ України, п.п.7-9 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ОСОБА_3 не включена до Переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (Т.1, а.с.208).

Також Фонд повідомив позивача згідно листа № 37-036-19490/17 від 26.09.2017р. про те, що для включення до переліку вкладників фізичних осіб, прирівняних до вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», до банку необхідно повторно подати пакет документів. Про час та порядок виплат вкладникам ПАТ «Банк Михайлівський», які не були включені до оновленого загального реєстру, буде повідомлено додатково на офіційному сайті Фонду та зазначено, що заяви до Фонду про включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, не потрібно (Т.1, а.с.46-47).

По причині наведених обставин позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 особи Фонду та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення суми вкладу.

Зокрема, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської обл. від 28.09.2017р. у справі № 161/11232/17 позов задоволено, стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_3 гарантовану суму за договором № 980-043-000157835 від 03.12.2015р. в розмірі 41114 грн. 86 коп.

В подальшому наведене судове рішення було скасовано згідно рішення Апеляційного суду Волинської обл. від 30.11.2017р. та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено (Т.1, а.с.48-54).

Вирішуючи наведений спір колегія суддів виходить з наступного.

Розглядувані правовідносини регулюються приписами Закону України № 4452-VI від 23.02.2012р. «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).

Зокрема, відповідно до ст.26 цього Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вклад це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти (пп.3 ч.1 ст.2 вказаного Закону).

Згідно зі ст.27 названого Закону уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється у день початку процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

ОСОБА_1 особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує:

1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 цього Закону;

3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, що не виконане;

4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду;

5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду.

Фонд також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті «Урядовий кур'єр» або «Голос України».

Інформація про вкладника в переліку рахунків вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Пунктами 2 та 3 розділу III Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затв. рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 14 від 09.08.2012р. (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), передбачено, що Фонд складає на підставі Переліку реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат за формою, наведеною у додатку 5 до цього Положення (далі - Загальний реєстр), що затверджується виконавчою дирекцією Фонду.

Загальний реєстр складається на паперових носіях та в електронному вигляді.

Загальний реєстр на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) підписується відповідальною особою, яка його склала, та засвідчується підписом директора-розпорядника та відбитком печатки Фонду.

Фонд складає зміни та доповнення до Загального реєстру, що затверджуються виконавчою дирекцією Фонду на підставі змін та доповнень до Переліку, прийнятих Фондом.

З наведеного у сукупності вбачається, що Перелік, який складається уповноваженою особою, та Загальний реєстр, який затверджується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, є різними за суттю, змістом та призначенням документами. Перелік складається уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а Загальний реєстр вкладників формується та затверджується Фондом гарантування вкладів фізичних, осіб па підставі Переліку. Перелік, який складається уповноваженою особою, по суті має характер попереднього документу, який, надалі, у формі Загального реєстру затверджується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

У свою чергу, уповноваженою особою Фонду до вказаного Переліку не було включено позивача, що підтверджено під час судового розгляду.

Підставою для невключення позивача до вищевказаного Переліку є те, що операції на банківському рахунку позивача, які мали місце 19.05.2016р., мають ознаки нікчемності, про що позивача повідомлено належним чином.

За приписами ч.2 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»;

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України;

9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду (ч.3 ст.38 названого Закону).

На підтвердження наявності ознак нікчемності операцій (трансакцій) з переказу коштів, здійснених 19.05.2016р. ТзОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на рахунок позивача, відкритий у ПАТ «Банк Михайлівський», відповідачем наголошено на тому, що між ПАТ «Банк Михайлівський» (новий кредитор) та ТзОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» (первісний кредитор) укладено договір відступлення права вимоги № 1805 від 18.05.2016р. та договір відступлення прав вимоги № 1 від 19.05.2016р., згідно з яким на користь ПАТ «Банк Михайлівський» відступлено права вимоги, належні ТзОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» (Т.1, а.с.113-122).

Разом з тим, наведені договори стосується відступлення права вимоги за договорами купівлі-продажу цінних паперів з усіма додатковими угодами до них, які укладені між ТзОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» та юридичними особами.

Натомість, у розглядуваному випадку позивачем укладено з ТзОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» договір позики, який не містить жодних посилань на вищевказані договори; також зв'язок цих договорів з договором позики, що був укладений з участю позивача, відповідачем не доведений.

Разом з тим, згідно листа відповідача № ЗГ1/10108 від 23.01.2017р. нікчемними визнано не правочини, а транзакції, що мали місце 19.05.2016р.; також у цьому листі відсутнє жодне обґрунтування визнання вказаних операцій нікчемними.

Під час розгляду справи відповідач стверджував про те, що спірні операції на рахунку позивача збільшили обсяг гарантованої Фондом суми грошових коштів, оскільки останні здійснені у період дії обмежень, встановлених постановою Правління НБУ № 917/БТ від 22.12.2015р. «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку» із внесеними постановою № 295/БТ від 27.04.2016р. змінами, а тому з укладенням такого договору було завдано шкоди державі.

Відповідно до ст.75 Закону України «Про банки і банківську діяльність» рішення НБУ про віднесення банку до категорії проблемних є банківською таємницею, а тому позивач не міг знати про встановлені для ПАТ «Банк Михайлівський» обмеження.

Таким чином, постанова Правління НБУ № 917/БТ від 22.12.2015р. «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку» із внесеними постановою № 295/БТ від 27.04.2016р. змінами стосується встановлених вимог та обмежень щодо діяльності самого банку, а не його клієнтів.

Постановою Правління НБУ № 295/БТ від 27.04.2016р. передбачено погодження графіку погашення небанківськими установами (зокрема, ТзОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр») коштів, залучених від фізичних осіб. Отже, фактично операції з переказу коштів на рахунок позивача, які мали місце 19.05.2016р., виконані на реалізацію умов постанови Правління НБУ № 917/БТ від 22.12.2015р. «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку» із внесеними постановою № 295/БТ від 27.04.2016р. змінами, а не на їх порушення.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірних висновків про те, що грошові кошти, які 19.05.2016р. надійшли на рахунок позивача № 8101 в ПАТ «Банк Михайлівський» від ТзОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» в розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є вкладом, на який поширюються гарантії, передбачені приписами ст.26 цього Закону.

ОСОБА_1 особа Фонду не включила позивача до Переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування вкладів за рахунок коштів Фонду, в зв'язку з тим, що транзакції, здійснені ТзОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» 19.05.2016р. на розрахунковий рахунок позивача є нікчемними.

Разом з тим, договір № 980-043-000157835 від 03.12.2015р. був укладений між позивачем та ТзОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», а відповідні транзакції були вчинені 19.05.2016р. саме на умовах цього договору, якими передбачена можливість дострокового повернення коштів.

ПАТ «Банк Михайлівський», виконуючи розрахунковий документ ТзОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на переказ коштів на користь позивача, не набув прав на кошти, які переказувались, а тому ПАТ «Банк Михайлівський» не є стороною переказу коштів, а є лише виконавцем своїх зобов'язань за договорами банківського рахунку перед клієнтом ТзОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», забезпечуючи рух коштів від ініціатора до отримувача переказу, тобто, позивача.

З матеріалів справи також слідує, що договір банківського вкладу був укладений позивачем не з банком, а з ТзОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр». Договір укладений без участі, без посередництва Банку. Кошти перераховані позивачем на рахунок ТзОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр». Повернуті кошти були 19.05.2016р. також від вказаного товариства на рахунок позивача у Банку по взаємовідносинах позивача з товариством, а не позивача із Банком, чи товариства та Банку.

На момент введення тимчасової адміністрації на поточному рахунку ОСОБА_3 у ПАТ «Банк Михайлівський» № 8101 перебували грошові кошти в сумі 41114 грн. 86 коп.

Крім цього, договір був укладений, а кошти зараховані ще до прийняття постанови Правління НБУ № 14/БТ від 23.05.2016р. «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних».

Станом на час укладення договору та перерахування коштів на рахунок, у банку були відсутні будь-які підстави відмовити у зарахуванні коштів або підстави вважати, що правочин є нікчемним.

Таким чином, уповноваженою особою Фонду не доведено наявність правових підстав для невключення позивача до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду.

Також судом першої інстанції вірно відхилені покликання відповідача на п.15 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки наведеною нормою передбачено прирівняння коштів до вкладу, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.

Таким чином, відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість підстав для невключення позивача до переліку вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами.

Оскільки уповноважена особа Фонду не включила ОСОБА_3 до переліку вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, чим допустила протиправну бездіяльність, тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають до задоволення шляхом визнання протиправною бездіяльності ОСОБА_1 особи Фонду щодо невключення ОСОБА_3 до переліку вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які отримують кошти в межах гарантованої суми за рахунок Фонду, як вкладника, який має право на відшкодування коштів в сумі 41114 грн. 86 коп., та зобов'язання відповідача подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_3, як вкладника який має право на відшкодування коштів в розмірі 41114 грн. 86 коп. по поточному рахунку № 8101 у ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Решта позовних вимог (про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо нерозгляду та ненадання відповіді на заяву ОСОБА_3 від 01.09.2017р.) не підлягають до задоволення, оскільки вказана заява позивача була розглянута відповідачем, за результатами її розгляду надано позивачу письмову відповідь № ЗГ1/22964 від 07.09.2017р.

Інші висновки рішення суду першої інстанції колегія суддів вважає підставними і обґрунтованими, оскільки такі відповідають вимогам законодавства, діючого на момент виникнення спірних відносин.

ОСОБА_8 апелянта в іншій частині на правомірність прийнятого рішення не впливають та висновків суду не спростовують.

Оцінюючи в сукупності визначені обставини справи та наведені норми законодавства, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що заявлений позов є частково підставним і обґрунтованим, а тому підлягає до часткового задоволення, з вищевикладених мотивів.

Згідно ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ч.3 ст.243, ст.310, ч.2 ст.313, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» ОСОБА_2 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02.05.2018р. в адміністративній справі № 803/335/18 залишити без задоволення, а вказане рішення суду без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта ОСОБА_1 особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» ОСОБА_2.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_9
судді ОСОБА_10
ОСОБА_8
Дата складення повного судового рішення: 07.11.2018р.