Справа № 153/778/18
Суддя: Дзерин М. М.
Дата ухвалення: 2018-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2018 р. Справа153/778/18

Провадження2-а/153/8/18-а

Ямпільський районний суд Вінницької області,

у складі головуючого судді Дзерина М.М.

за участю секретаря судового засідання Гулковської Т.Т.

представника позивача ОСОБА_1

Головного інспектора будівельного

нагляду інспекційного відділу №1 Департаменту

Державної архітектурно- будівельної інспекції

у Вінницькій області ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області скаргу ОСОБА_3 до Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу №1 Департаменту Державної архітектурно- будівельної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_2, про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду із вищевказаною скаргою про скасування постанови про адміністративне правопорушення. Свої вимоги мотивує наступним: 29 травня 2018 року близько 11 год. 00 хв. на його домашню адресу надійшов рекомендований лист від Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області із вмістом пакету документів, а саме в конверті знаходились наступні документи: акт складений за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання субєктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт № Т/ПП-16.05/4 від 16 травня 2018 року на 18 аркушах, припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил № С-16.05/2 від 16.05.2018 року на 2-х аркушах, протокол про адміністративне правопорушення від 16.05.2018 року на 3-х аркушах. Всі документи були не прошиті, не пронумеровані та не містили його підписів. В цих документах є відмітки, що він нібито від підпису та від отримання документів відмовився, що є неправдою. Всі вищеперераховані документи складались у його відсутність, ніхто йому не пропонував їх підписувати та отримувати їх копії (примірники). Він вперше дізнався про дані документи, коли їх отримав у конверті 29.05.2018 року, тому від підпису вищевказаних документів та від їх отримання він не відмовлявся.

06 червня 2018 року на його домашню адресу надійшов рекомендований лист від Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області із вмістом оскаржуваної постанови № 87 по справі про адміністративне правопорушення, яка винесена відносно нього 29 травня 2018 року на 1 аркуші. Згідно оскаржуваної постанови № 87 по справі про адміністративне правопорушення від 29 травня 2018 року його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень, за те що він самочинно, без розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, без дозвільного документу відповідного державного органу, у багатоквартирному житловому будинку по вул. Савіна, 70 у м. Ямпіль Вінницької області у 2011 році провів реконструкцію квартири № 26 шляхом добудови балкону розміром 2,15 м х 1.20 м. із металоконструкцій, чим порушив вимоги частини 1 статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» та абзацу 4 пункту 8.14 ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт». Своєї вини не визнає. Вважає постанову № 87 по справі про адміністративне правопорушення винесену відносно нього 29.05.2018 року незаконною, а тому вона не може залишатись в законній силі та підлягає скасуванню, з таких підстав. Коли здійснювалась добудова балкона до квартири на його замовлення від 27 квітня 2011 року начальником архітектурно-проектного бюро Ямпільської РДА була розроблена викопіровка з опорного плану (проект) із зазначенням місця розташування добудови балкону, яка була погоджена із відповідними службами, а саме: державного пожежного нагляду, Ямпільські ЕМ, санітарно-епідеміологічна служба, відділом містобудування та архітектури Ямпільської РДА. Ямпільська міська рада не може надати йому дозвіл на добудову балкону оскілки житловий будинок не перебуває на балансі міської ради. 21 травня 2018 року на його замовлення, на його квартиру Ямпільським РБТІ був виготовлений новий Технічний паспорт із внесенням відповідних змін, а саме, із зазначенням добудови до балкону, яка позначена в поетапному плані номером «7», площею 1 кв.м., розміром 1.1 м х 3.12 м. Тому зазначений у постанові розмір добудови 2,15 м х 1.20 м. не відповідає дійсності та спростовується даними Технічного паспорту на його квартиру. Крім цього, добудова до балкону виготовлена із полегшеної металоконструкції без фундаменту, а тому не є капітальним будівництвом та не являється нерухомим майном, а є лише тимчасовою спорудою, а тому немає жодного відношення до реконструкції квартири. Окрім цього, порядок складення протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд справ про адміністративні правопорушення не повинні суперечити, а навпаки мають відповідати, вимогам Кодексу України про адміністративні правопорушення. Так, головний інспектор будівельного нагляду інспекційного відділу №1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_2 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення від 16 травня 2018 року, грубо порушив вимоги п. 13, 14 Порядку та ч.ч.2,4 ст. 286 КУпАП, а саме - від підписання протоколу він не відмовлявся, пропозицій надати пояснення щодо обставин викладених у протоколі та в оскаржуваній постанові до нього не надходило, при складанні протоколу йому не розяснювали прав та обовязків передбачених статтею 268 цього Кодексу, що є грубим порушенням його права на захист.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення, який здійснювався 29 травня 2018 року у місті Вінниця головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу № 1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_2 також відбувався з грубим порушенням вимог абзацу 1,2 п.17, п.18, п.20 Порядку, а також ч.1 ст. 268, ст.279 КУпАП. Окрім цього, він отримав копію протоколу про адміністративне правопорушення від 16 травня 2018 року у якому зазначено дата та місце розгляду справи поштовим звязком у конверті 29.05.2018 року близько 11 год.00 хв., що підтверджується інформацією із Інтернет сайту щодо відстеження поштового відправлення Укрпошта отриманої ним 07.06.2018 року. Тобто відомості про час і місце розгляду справи йому надійшли з порушенням 3-х добового строку до дня розгляду справи, що свідчить про обєктивну і поважну неможливість приймати участь у розгляді справи.

В порушення вимог ст. 280 КУпАП головний інспектор також не з'ясував чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, та не зазначив про це в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення. Крім викладеного, головний інспектор розглядаючи справу, якщо вважав, що в його діях є склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 96 КУпАП, не врахував вимоги ч.11 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», згідно якої - штраф може бути накладено на субєктів містобудування протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніш як через три роки з дня його вчинення. З документів вбачається, що добудова до балконуним була вчинена в 2011 році, тобто уже пройшло 7 років. Враховуючи викладене, просить суд скасувати як упереджену та незаконну постанову № 87 по справі про адміністративне правопорушення винесену 29.05.2018 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу № 1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за ч.1 ст. 96 КУпАП.

Представник ОСОБА_3 ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задоволити. При цьому звернув увагу суду на те, що в акті № Т/ПП-16.05/4, протоколі про адміністративне правопорушення, приписі № С-16,05/2 від 16.05.2018 року та в оскаржуваній постанові від 29.05.2018 року зазначено, що добудова балкону та реконструкція квартири була проведена в 2011 році. Станом на час вчинення адміністративного правопорушення щодо самочинного будівництва будинків або споруд відповідальність за нього була передбачена ст. 97 КУпАП. Наведені обставини не були враховані головним інспектором Юхніч С.В. при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та при винесенні оскаржуваної постанови, і це свідчить, що ОСОБА_3 неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності через те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 96 КУпАП. Враховуючи вищевикладене та зважаючи, що головний інспектор Юхніч С.В. порушив порядок притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, не надавши йому можливості скористатися юридичною допомогою адвоката, надати пояснення і додаткові докази, та неправомірно притягнув до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 96 КУпАП, оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Головний інспектор будівельного нагляду інспекційного відділу №1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_2 в судовому засідання заявлені вимоги не визнав. Надав суду відзив зі змісту якого встановлено, що на підставі звернення ОСОБА_4 від 26 лютого 2018 року на Урядову гарячу лінію, ним було здійснено позапланову перевірку законності здійснення прибудови балкону до квартири АДРЕСА_1. За результатами зазначеної перевірки ним було встановлено, що позивач самочинно, без розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, без дозвільного документа відповідного органу, що дає право на виконання будівельних робіт у 2011 році провів реконструкцію квартири № 26 багатоквартирного житлового будинку по вул. Савіна. 70 в м. Ямпіль, Вінницької області шляхом добудови із металоконструкції розміром 2,15м х1,20 м, чим порушив вимоги ч.1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» та абз.4 п.8.14 ДБН В.3.22-2009 «Житлові будинки Реконструкція та капітальний ремонт». Дане правопорушення має явний характер , що відображено в акті перевірки № Т/ПП-16.05/4 від 16 травня 2018 року, протоколі про адміністративне правопорушення від 16 травня 2018 року за зафіксовано матеріалами фотофіксації. До того ж, враховуючи характер виявлених порушень, позивачу було винесено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил № С-16.06./2 від 16 травня 2018 року.

Жодного доказу, що будівельні роботи проведено на підставі дозвільних документів, виданих з урахуванням норм чинного містобудівного законодавства позивачем не було надано ні під час перевірки, ні до позовної заяви. Враховуючи те, що оскаржуваною постановою на позивача накладено штрафні санкції за самочинне будівництво балкону з порушенням державних будівельних норм, самочинне будівництво якого визнає і сам позивач, вважає, що відсутній спір між сторонами. Відсутність спірних правовідносин не передбачає і можливості для їх захисту у той спосіб, який вказаний позивачем. Окрім цього зазначено, що ОСОБА_3 був обізнаний про проведення перевірки та отримав копію направлення на проведення перевірки про що свідчить його особистий підпис від 04 травня 2018 року. Про те, що позивач був присутній при перевірці та допустив до її проведення свідчать матеріали фотофіксації, проведені безпосередньо в квартирі позивача. Таким чином, фактичні обставини справи повністю спростовують твердження позивача, що проведення перевірки та складання документів за її результатами, проводилось без його участі. Не знаходять свого підтвердження факти того, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувався з порушенням процесуальних прав позивача щодо його участі у розгляді справи. Оскільки, дата та час розгляду справи про адміністративне правопорушення була узгоджена з позивачем під час складання протоколу по справі про адміністративне правопорушення та згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення позивач був обізнаний про розгляд справи. Твердження позивача про те, що збудований балкон з полегшених конструкцій є тимчасовою спорудою та не має відношення до реконструкції квартири не узгоджується з нормами законодавства. Технічну інвентаризацію квартири АДРЕСА_2 здійснено КП «Ямпільським районним БТІ» на замовлення ОСОБА_3. Згідно інформації вказаної у технічному паспорті, балкон у квартирі має статус самочинної прибудови та за її рахунок незаконно збільшено загальну площу квартири. Як встановлено перевіркою, позивач здійснив втручання в основний огороджуючи-конструктивний елемент будівлі зовнішню несучу стіну - шляхом розширення існуючого віконного прорізу з влаштуванням дверного прорізу та прибудови балкону. Вказані будівельні роботи позивач здійснив без розробленої проектної документації та без дозвільних документів відповідних органів, а саме інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю. Враховуючи те, що обовязок дотримання вимог законодавства державних будівельних норм, отримання дозвільного документа на виконання будівельних робіт належить замовнику будівництва, яким є позивач, то останній у даному випадку безумовно є субєктом правопорушення передбаченого ч.1 ст. 96 КУпАП.

Відповідач зазначив, що позиція позивача з приводу того, що з моменту будівництва балкону минуло 7 років, а тому притягнення його до відповідальності відбулось з порушенням вимог ч.11 ст. 2 Закону України « Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності» є хибною. Оскільки вищевказаний закон встановлює відповідальність юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, до яких позивач не належить. Триваючі правопорушення припиняються, якщо факт цих правопорушень виявлено компетентним органом при здійсненні відповідних заходів контролю. Стягнення за такі адміністративні правопорушення може бути накладено в строк не пізніше ніж через два місяці з дня його виявлення, тобто з дати складання протоколу про адміністративне правопорушення. Оскільки протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача складено 16 травня 2018 року, тому постанова по справі про адміністративне правопорушення від 29 травня 2018 року відповідачем винесена в межах строків встановлених ст. 38 КУпАП.

Із досліджених судом письмових доказів встановлено, наступне:

Із технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_3 встановлено, що під час переобладнання квартири у 2011 році було самочинно збудований балкон.

Із викопіровки з опорного плану АДРЕСА_4 про дозвіл на добудову балкону до квартири встановлено, що на замовлення ОСОБА_3 начальником проектного бюро ДРА було погоджено добудову балкону до квартири при умові дотримання ДБН.

Із направлення для проведення планового (позапланового) заходу від 26 квітня 2018 року № Я/ПП-26.04/4 встановлено, що на підставі звернення ОСОБА_4 від 26 лютого 2018 року на Урядову гарячу лінію, інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу №1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_2 було здійснено позапланову перевірку законності здійснення прибудови балкону до квартири АДРЕСА_1. За результатами зазначеної перевірки інспектором було встановлено, що ОСОБА_3 самочинно, без розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, без дозвільного документа відповідного органу, що дає право на виконання будівельних робіт у 2011 році провів реконструкцію квартири № 26 багатоквартирного житлового будинку по вул. Савіна. 70 в м. Ямпіль, Вінницької області шляхом добудови із металоконструкції розміром 2,15м х1,20 м, чим порушив вимоги ч.1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» та абз.4 п.8.14 ДБН В.3.22-2009 «Житлові будинки Реконструкція та капітальний ремонт». Дане правопорушення було відображено в акті перевірки № Т/ПП-16.05/4 від 16 травня 2018 року, протоколі про адміністративне правопорушення від 16 травня 2018 року та зафіксовано матеріалами фотофіксації.

Із протоколу про адміністративне правопорушення від 16 травня 2018 року встановлено, що в результаті проведеної інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу №1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_2 позапланової перевірки на обєкті "Реконструкція квартири за зміщення капітальної стіни" квартири АДРЕСА_5 було виявлено наступне порушення: ОСОБА_3 самочинно, без розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, без дозвільного документу відповідного державного органу, у багатоквартирному житловому будинку по вул.Савіна, 70 у м. Ямпіль Вінницької області у 2011 році провів реконструкцію квартири № 26 шляхом добудови балкону розміром 2,15 м х 1,20 м із металоконструкцій, чим порушив вимоги частини 1 статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» та абзацу 4 пункту 8.14 ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт». Також в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що розгляд справи відбудеться 29 травня 2018 року о 11 год. 00 хв.

Із рекомендованого повідомлення № 423 встановлено, що 17 травня 2018 року Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області на адресу ОСОБА_3 були направлені наступні документи: акт складений за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання субєктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт № Т/ПП-16.05/4 від 16 травня 2018 року на 18 аркушах, припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил № С-16.05/2 від 16.05.2018 року на 2-х аркушах, протокол про адміністративне правопорушення від 16.05.2018 року на 3-х аркушах. 29 травня 2018 року ОСОБА_3 були отримані вищевказані документи, що підтверджується особистим підписом позивача в рекомендованому повідомленні. Дані обставини визнані учасниками справи, а саме зазначені в заявах по суті справи та суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин, а тому у відповідності до ч.1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Із постанови № 87 по справі про адміністративне правопорушення від 29 травня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень, за те що він самочинно, без розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, без дозвільного документу відповідного державного органу, у багатоквартирному житловому будинку по вул. Савіна, 70 у м. Ямпіль Вінницької області у 2011 році провів реконструкцію квартири № 26 шляхом добудови балкону розміром 2,15 м х 1.20 м. із металоконструкцій, чим порушив вимоги частини 1 статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» та абзацу 4 пункту 8.14 ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт».

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 7 КАС України, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За приписами частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є в справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що відповідачем в судовому засіданні було доведено, що ОСОБА_3 самочинно, без розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, без дозвільного документа відповідного органу, що дає право на виконання будівельних робіт у 2011 році провів реконструкцію квартири № 26 багатоквартирного житлового будинку по вул. Савіна. 70 в м. Ямпіль, Вінницької області шляхом добудови із металоконструкції розміром 2,15м х1,20 м, чим порушив вимоги ч.1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» та абз.4 п.8.14 ДБН В.3.22-2009 «Житлові будинки Реконструкція та капітальний ремонт» та в його діях вбачаються ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 96 КУпАП

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

У своєму Рішенні від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що за закріпленим у наведеній статті Конституції України принципом дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Тобто, закони, які пом'якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Станом на час вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення - відповідальність за нього була передбачена ч.1 ст. 96 КУпАП (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) відповідно до якої: порушення вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджених проектних рішень під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту об'єктів чи споруд - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від десяти до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та на посадових осіб - від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

19 січня 2012 року згідно із Законом України від 22 грудня 2011 року № 4220-VІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності та вдосконалення державного регулювання у сфері містобудівної діяльності» ч.1 ст. 96 КУпАП викладена у новій редакції, відповідно до якої було посилено відповідальність за вказане правопорушення, тому вона не має зворотної сили та її дія не може поширюватись на правопорушення вчинені у 2011 році.

Наведені обставини не були враховані головним інспектором Юхніч С.В. при винесенні оскаржуваної постанови, а це свідчить, що на ОСОБА_3 було накладено стягнення розмір якого перевищував верхню межу санкції ч.1 ст. 96 КУпАП, яка була чинна на момент скоєння адміністративного правопорушення.

Згідно з ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності

Під час судового розгляду справи відповідач, згідно з ч. 2 ст. 77 КАСУ, не довів факт дотримання порядку розгляду ним справи згідно норм КУпАП.

В свою чергу, позивач надав вичерпні та такі, що заслуговують на увагу суду пояснення та докази, в яких належним чином обґрунтовано те, що постанова про адміністративне правопорушення № 87 від 29 травня 2018 року складена з порушенням вимог, передбачених ст.268 КУпАП.

Під час судового розгляду було встановлено, що при оформленні матеріалів адміністративної справи та винесенні оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідачем порушено ряд процесуальних вимог при провадженні в справі, а саме, ст.ст 268, 279, 280 КУпАП - право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і яка має право бути присутньою при розгляді справи, що означає її активну участь у процесі розгляду: дача пояснень, заявлення клопотань, обґрунтування заперечень, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підготовка та подання відповідних доказів, отримання правової допомоги.

Протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей про роз'яснення позивачу його процесуальних прав та доказів на підтвердження ознайомлення позивача з цими правами, що свідчить про порушення права позивача на захист.

Окрім цього, Головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу №1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області було порушено процедуру притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а саме позбавлено ОСОБА_3 можливості належним чином підготуватись та надати пояснення і докази по справі, а також скористатися допомогою адвоката чи іншого фахівця в галузі права. Оскільки, матеріали справи про адміністративне правопорушення надійшли на адресу позивача 29 травня 2018 року та в протоколі про адміністративне правопорушення від 16 травня 2018 року зазначено дата та місце розгляду справи 29.05.2018 року о 11 год. 00 хв. у приміщенні Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області ( вул. Театральна, 14 м. Вінниця) . Тобто ОСОБА_3 був повідомлений про час і місце розгляду справи з порушенням 3-х добового строку до дня розгляду справи передбачену ч.1 ст. 277-2 КУпАП, що свідчить про обєктивну і поважну неможливість приймати участь у розгляді справи.

Згідно із ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне порушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Стаття 278 КУпАП визначає умови підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення. Згідно даної норми, орган, (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, чи витребувано необхідні додаткові матеріали, чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

29 травня 2018 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу №1 Департаменту ДАБІ у Вінницькій області ОСОБА_2 розглянуто справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 без його участі та винесено постанову №87 про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 96 КУпАП.

Конституційний суд України в своєму рішенні від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 зазначив, що КУпАП визначає систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності (п.2.2 Рішення).

Незабезпечення головним інспектором Марчуку В.Г. права бути присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення, позбавило останнього можливості користування юридичною допомогою фахівця в галузі права, з метою захисту від обвинувачення гарантованого ст.59 Конституції України, тлумачення якій надано у рішенні Конституційного суду України від 16.11.2000 року №1-17/2000.

Як наслідок, на думку суду, ці порушення призвели до того, що відповідач порушив основоположні права та свободи особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно нього, а саме право на свій захист.

У п. 134 Рішення ЄСПЛ «ОСОБА_5 проти України», п. 168 рішення у справі «Айдин проти Туреччини», п. 75 «Афанасьєв проти України», п. 207 рішення у справі «Ічаба проти Швейцарії» та багатьох інших рішеннях ЄСПЛ встановлено, що засіб правового захисту відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод («Право на ефективний засіб правового захисту») повинен бути ефективним на практиці, як і в теорії, у тому сенсі, що користуванню засобами захисту не повинно чинитися перешкод діями або бездіяльністю органів влади держави.

У п.26 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" та п.23 рішення ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України №2" наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Як зазначив ЄСПЛ у пункті 39 справи "Устименко проти України", принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представити свою справу за таких умов, які не ставлять його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною.

У пункті 74 Рішення у справі "Лелас проти Хорватії" і пункті 70 Рішення у справі "Рисовський проти України" ЄСПЛ підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування" та пояснив його практичне значення, зокрема, зазначивши, що держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх порушень та уникати виконання своїх обов'язків, а у цій ситуації, відповідач не дотримався процедури розгляду справи.

Тим самим, отримав вигоду від своїх порушень та позбавив позивача, як сторону, у взаємовідносинах, що склалися між ними, розумної можливості представити свою справу за таких умов, які б не ставили його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною (суб'єктом оскарження).

Таким чином, суд вважає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення було проведено з порушенням порядку, визначеного статтею 279 КУпАП та його прав, передбачених статтею 268 КУпАП.

Як наслідок, не було дотримано саме завдання провадження в справі про адміністративне правопорушення, яким відповідно до ст. 245 КУпАП, є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідальності з законом.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, як-то того, що вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права (рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року), адже будь-яке втручання у те чи інше право особи право повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, бо необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52), тобто іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98), оскільки у справі "Бакланов проти Росії" (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі "Фрізен проти Росії" (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним, а у справі "Ізмайлов проти Росії" (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має не становити "особистий і надмірний тягар для особи".

Таким чином, оскільки, у даному випадку, втручання у права позивача порушує "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, тобто становить "особистий і надмірний тягар для особи", та виходячи з того, що, на цей час, захист його прав можливий тільки шляхом скасування постанови з направленням справи на новий розгляд, бо тільки в такий спосіб є можливим усунути усі наслідки дії та відновити стан, який найімовірніше існував би, якби не було вчинено цю дію, а саме шляхом застосування єдино можливого шляху виправлення наслідків у такий спосіб, щоб відновити, наскільки це можливо, ситуацію, яка існувала до проведення такої дії, враховуючи, що ЄСПЛ у справі «П'єрсак проти Бельгії» (Piersack v. Belgium) (Article 50), Series A № 85, C. 16, зазначив, що він «виходитиме з того принципу, що заявник має бути, по можливості, повернений у становище, в якому він перебував, адже таким чином підкреслюється верховенство обов'язку відновлення status quo ante, а в рішенні від 31 жовтня 1995 року у справі «Папамічалопулос та інші проти Греції» (Papamichalopoulos and Others v. Greece) (стаття 50), Series A № 330-B, суд застосував принцип restitutio in integrum та вказав, що виправлення здійсненого повинне, по можливості, усунути усі наслідки дії та відновити стан, який найімовірніше існував би, якби не було вчинено цю дію та застосувати в цих цілях всі можливі шляхи такого виправлення наслідків у такий спосіб, щоб відновити, наскільки це можливо, ситуацію, яка існувала до порушення (рішення у справах «Маестрі проти Італії» [ВП] (Maestri v. Italy [ВП]), заява № 39748/98, п. 47, ECHR 2004-І; «Ассанідзе проти Грузії» [ВПl] (Assanidze v. Georgia [ВП]), заява № 71503/01, п. 198, ECHR 2004-ІІ; «Ілашку та інші проти Молдови та Росії» заява № 48787/99, п. 487, ECHR 2004-VII), а у цій ситуації суд установив порушення прав позивача саме у руслі розгляду справи з порушенням норм КУпАП, тож відновлення status quo ante тільки у цей спосіб здатне відновити становище, яке б найімовірніше мало б місце у разі не допущення таких порушень.

Відповідно до п.2 ч. 3 ст. 286 КАСУ, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи) .

Відповідно до ст. 245 КАСУ, діючи в межах заявлених позовних вимог, проаналізувавши наведені позивачем доводи на підтвердження заявлених позовних вимог, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим, а тому він підлягає задоволенню шляхом скасування рішення суб'єкта владних повноважень і надіслання справи на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Керуючись ст.58 Конституції України, ст. 8, 77, 96Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 22, 73, 77, 241-247, 257-263, 295, 297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заявлені вимоги ОСОБА_3 до Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу №1 Департаменту Державної архітектурно- будівельної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_2, про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову № 87 по справі про адміністративне правопорушення винесену 29 травня 2018 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу №1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3 у вигляді штрафу за ч.1 ст. 96 КУпАП скасувати.

Справу направити на новий розгляд до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Ямпільський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення складено 05 листопада 2018 року.

Суддя: М.М. Дзерин