Справа № 0540/8335/18-а
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2018-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2018 р. Справа№0540/8335/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаш Г.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у порядку письмового провадження) в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1) до Покровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, буд. 13) про визнання бездіяльності проправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Покровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із позовною заявою про:

-визнання дій Покровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області протиправними щодо відмови у призначені пенсії;

-скасування рішення Покровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову у призначенні пенсії від 21 червня 2018 року та зобов'язання Покровське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву від 04 квітня 2018 року з врахуванням наданих мною документів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не прийняв до уваги надані позивачем довідки на підтвердження стажу роботи та розміру заробітної плати, а саме довідку уточнюючу пільговий характер роботи, виданої ДВАТ «Вуглебуд» з тих підстав, що вона не містить номеру та дату видачі та не надано документ, підтверджуючий право підпису ліквідатора на дату видачі такої довідки. Також до страхового стажу не зараховано період роботи в Красноармейському ВРп об'єднання «Красноармійськвугілля» з 15 січня 1991 року по 04 грудня 1991 року оскільки він завірений печаткою, яка не відповідає назві підприємства. Окрім того до пільгового стажу не зараховано період роботи:

-знаходження на легкій праці 7 днів у січні 1997 року, 2 дні в лютому 1997 року;

-донорські 1 день у травні 2007 року;

-виконання державних обов'язків: 1 день в травні 2004 року, 1 день в березні 2004 року, 1 день в квітні 2014 року;

-відпустки без збереження заробітної плати: 5 днів в жовтні 2007 року, 1 день в грудні 2007 року, 1 день в лютому 2008 року, 3 дні в липні 2008 року, 2 дні в серпні 2008 року, 4 дні в листопаді 2008 року, 9 днів в лютому 2009 року, 1 день в березні 2009 року, 5 днів в квітні 2009 року, 5 днів в квітні 2009 року, 4 днів в травні 2009 року, 4 дні в червні 2009 року, 6 днів в липні 2009 року, 2 дні в серпні 2009 року, 3 дні в грудні 2011, 2 дні в лютому 2012 року, 1 день в березні 2012 року, 2 дні в квітні 2012 року, 1 день в серпні 2012 року, 2 дні в березні 2013 року, 2 дні в травні 2013 року, 1 день в серпні 2013 року, 1 день в жовтні 2013 року, 2 дні в листопаді 2013 року, 2 дні в грудні 2013 року, 1 день в березні 2014 року, 3 дні в квітні 2014 року, 2 дні в травні 2014 року, 1 день в червні 2014 року, 3 дні в серпні 2014 року, 2 дні в вересні 2014 року, 1 день в жовтні 2015 року, 3 дні в січні 2017 року, 2 дні в травні 2017 року, 1 день в квітні 2018 року, що потягло за собою порушення прав позивача у вигляді не призначення пенсії, що саме й стало приводом для звернення до суду з цією позовною заявою.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі, за правилами спрощеного судового провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Представник відповідача до суду надав відзив проти адміністративного позову, в якому відповідач заперечив проти задоволення заявлених вимог позивача. Свою позицію відповідач вмотивовував тим, що представник відповідача зазначає про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з тих підстав, що довідки, надані позивачем містять недоліки, такі як відсутність номеру та дати видачі, та відсутність документу, підтверджуючого право підпису ліквідатора на дату видачі довідки, у зв'язку з чим, позивач не має необхідного пільгового стажу на підземних роботах, який надає право на призначення пенсії за вислугу років.

Відповідно статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Покровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про призначення заявнику пенсії за вислугу років від 04.04.2018 року № 3045 із додаванням таких документів: копія трудової книжки від 05.12.2014 року серії НОМЕР_3; копія трудової крижки від 21.07.1987 року серії НОМЕР_4; копія атестату від 14.07.1987 року № НОМЕР_5 копія диплому від 01.10.1993 року серії НОМЕР_6 копія військового квитку від 12.12.1988 року серії НОМЕР_7; копія паспорту та ідентифікаційного номеру.

За наслідками розгляду поданих позивачем документів, та документів, відмовної пенсійної справи, відповідачем прийнято рішення від 21 червня 2018 р. про відмову у призначенні пенсії з огляду на наступне.

До уваги були взяті документи відмовної пенсійної справи:

-довідки, видані Приватним архівом ліквідованих підприємств, від 16.03.2017 року № 63, № 63/1, № 63/2, № 65, від 25.10.2016 року № 98; від 16.03.2017 року № 66, № 66/1, № 64, № 67.

-ксерокопії особових карток б/н № 111;

-ксерокопії наказів по ШБУ № 12 треста «Красноармійськшахтобуд» видані Приватним архівом ліквідованих підприємств, від 15.011992 року № 20/к; від 02.03.1992 року № 69/к; від 20.05.1992 року № 155/к; від 21.08.1992 року № 249/к; від 01.04.1993 року № 75/к;

Ксерокопії наказів по ШСМУ тресту «Красноармійськвуглебуд», видані Приватним архівом ліквідованих підприємств від 15.04.1993 року № 43, від 01.10.1993 року № 13/к, від 12.08.1996 року № 83-к, від 16.12.1996 року № 136;

Ксерокопії наказів по ДВАТ «Вуглебуд», видані Приватним архівом ліквідованих підприємств від 01.09.2004 року № 72а;

-довідка, видана ВП «Шахта «Родинська» ДП «Красноармійськвугілля», від 25.04.2017 року №01-10/565;

-ксерокопія довідки про перейменування, видані Приватним архівом ліквідованих підприємств;

-довідки, видані ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська», від 23.11.2017 року № 400 арх., від 01.12.17 № 216, від 15.11.2017 року № 113;

-витяг з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань від 09.01.2018 року № .

Відповідно до вказаного рішення до пільгового стажу не зараховано період роботи:

-знаходження на легкій праці 7 днів у січні 1997 року, 2 дні в лютому 1997 року;

-донорські 1 день у травні 2007 року;

-виконання державних обов'язків: 1 день в травні 2004 року, 1 день в березні 2004 року, 1 день в квітні 2014 року;

-відпустки без збереження заробітної плати: 5 днів в жовтні 2007 року, 1 день в грудні 2007 року, 1 день в лютому 2008 року, 3 дні в липні 2008 року, 2 дні в серпні 2008 року, 4 дні в листопаді 2008 року, 9 днів в лютому 2009 року, 1 день в березні 2009 року, 5 днів в квітні 2009 року, 5 днів в квітні 2009 року, 4 днів в травні 2009 року, 4 дні в червні 2009 року, 6 днів в липні 2009 року, 2 дні в серпні 2009 року, 3 дні в грудні 2011, 2 дні в лютому 2012 року, 1 день в березні 2012 року, 2 дні в квітні 2012 року, 1 день в серпні 2012 року, 2 дні в березні 2013 року, 2 дні в травні 2013 року, 1 день в серпні 2013 року, 1 день в жовтні 2013 року, 2 дні в листопаді 2013 року, 2 дні в грудні 2013 року, 1 день в березні 2014 року, 3 дні в квітні 2014 року, 2 дні в травні 2014 року, 1 день в червні 2014 року, 3 дні в серпні 2014 року, 2 дні в вересні 2014 року, 1 день в жовтні 2015 року, 3 дні в січні 2017 року, 2 дні в травні 2017 року, 1 день в квітні 2018 року - без зазначення причини;

-з 15.04.1993 року по 12.08.1996 року в ШСМУ тресту «Красноармійськшахтобуд» ліквідованому структурному підрозділі ДВАТ «Вуглебуд» у зв'язку з тим, що довідка уточнююча пільговий характер роботи не містить номеру та дати видачі, крім того не надано документ підтверджуючий право підпису ліквідатора на дату видачі довідки;

-з 15.01.1991 року по 05.12.1991 року в Красноарійському ВРП об'єднання «Красноарійськвугілля» через те, що він завірений печаткою, яка не відповідає назві підприємства.

За таких обставин ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з ч. 3 ст. 114 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», так як на момент звернення він не має необхідного пільгового стажу на підземних роботах 25 років.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що спірним є саме визнання відповідачем наявності у позивача пільгового стажу, достатнього для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч. 3 ст. 114 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 46 Конституцій України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За змістом п.п. 1, 2, 4 ст. 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.1.1 Інструкції "Про порядок ведення трудових книжок працівників", що затверджена Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства захисту населення України 29.07.93 № 58 та Зареєстровано в Міністерстві

юстиції України 17 серпня 1993 р. за № 110, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до п.п.1-3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, з урахуванням фактичних обставин справи, позивачем не ставляться під сумнів наявність у відповідача повноважень вимагати додаткові (інші ніж трудова книжка) документи під час прийняття рішення про призначення пенсії.

Щодо оцінки відповідачем періоду роботи з 05.04.1993 року по 12.08.1996 року а ШСМУ тресту «Красноармійськвуглебуд», та період роботи в Красноармійському ВРП об'єднання «Красноармійськвугілля» з 15.01.1991 року по 05.12.1991 рок суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Статтею 8 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Посилання відповідача, як на підставу для відмови в призначенні пенсії, на те, що довідка завірена печаткою, яка не відповідає назві підприємства, та на те, що довідка не містить номеру та дати видачі не відповідає нормам чинного законодавства як такі, що достатні для не зарахування стажу роботи на підприємстві.

Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Отже, за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних (надуманих) підстав.

Таким чином, з урахуванням викладеного, суд не приймає до уваги доводи відповідача про не зарахування до періоду роботи

-з 20.05.1992 по 02.04.1993 року в ШБУ № 12 треста «Красноармійськшахтобуд» з мотивів того, що з 20.05.1992 року по 08.06.1992 року ОСОБА_1 проходив виробничу практику на посаді учня прохідника;

-з 15.04.1993 року по 12.08.1996 року в ШСМУ тресту «Красноармійськвуглебуд» у зв'язку з тим, що довідка не містить номеру та дату видачі;

-з 15.01.1991 року по 05.12.1991 року в Красноармійському ВРП обєднання «Красноармійськвугілля» у зв'язку з тим, що довідка завірено печаткою, яка не відповідає назві підприємства.

Судом встановлено, що дані довідки не були надані позивачем, а взяті управлінням відповідача з відмовної пенсійної справи позивача.

У той же час, суд звертає увагу на наступне.

Форма спірної довідки про підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 04.09.2017 р. № 19-02-ок встановлена Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній".

Частина 2 пункту 20 наведеної постанови вказує, що у довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

В матеріалах справи відсутні довідки, на які посилаються сторони в зв'язку з прийняттям рішення про відмову у призначені пенсії.

Згідно п.23 Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993, документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).

Рішення про відмову в призначенні пенсії період роботи з 15.01.1991 року по 05.12.1991 року в Красноармійському ВРП об'єднання «Красноармійськвугілля» не прийнято відповідачем у зв'язку з тим, що довідка завірено печаткою, яка не відповідає назві підприємства та з 15.04.1993 року по 12.08.1996 року в ШСМУ тресту «Красноармійськвуглебуд» у зв'язку з тим, що відсутній документ, підтверджуючий прав підпису ліквідатора на дату видачі.

Відповідно пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно частини 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернення позивача, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Тобто, приймаючи рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії, відповідач має враховувати висновки даного рішення суду.

Відповідно до ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За правилами частин 1, 5 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в разі якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем частково доведено, правомірність пред'явленого позову, а відповідачем доводи позовної заяви не були спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивачем сплачено суму судового збору за подання позовної заяви в розмірі 704,80 грн.

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання фізичною особою - підприємцем до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру встановлюється ставка судового збору - 0,4 розміру прожиткового мінімум для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімум для працездатних осіб 1762 грн. 00коп.

Таким чином, зважаючи на те, що позивачем сплачено суму судового збору, суд приходить до висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з Покровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, буд. 13) судового збору у розмірі 704,80 грн. на користь ОСОБА_1, як того вимагає ч.2 ст. 4 Закон України "Про судовий збір".

Керуючись ст. ст. 139, 244-250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1) до Покровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, буд. 13) про визнання бездіяльності проправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Скасувати рішення Покровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії від 21.06.2018 року.

Зобов'язати Покровське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.04.2018 року з урахуванням висновків суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Покровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, буд. 13) на корить ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаш Г.П.