Справа № 826/3960/18
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2018-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Вн. №27/293
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 листопада 2018 року № 826/3960/18

За позовом ОСОБА_1

До Головного управління ДФС у м. Києві

Про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

Суддя О.В.Головань

Обставини справи:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 20.02.2018 №, №, №, №.

В судовому засіданні 24.09.2018 р. оголошено ухвалу про перехід до розгляду справи в порядку письмового провадження згідно ч. 3 ст. 194 КАС України.

Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши пояснення позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 як фізична особа-підприємець зареєстрований Подільською РДА у м. Києві 29.05.2002 р., код НОМЕР_1, 04071, АДРЕСА_1, перебуває на обліку як платник податків у ДПІ у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

21.12.2006 р. між ОСОБА_2 як позичальником та АКБ "ХФБ Банк Україна" як банком укладено кредитний договір №246-PBD, згідно якого позичальнику надано кредит у сумі 200 000 євро строком на 15 років з 21.12.2006 р. по 21.12.2021 р. на передбачених договором умовах.

30.06.2010 р. між ВАТ "Унікредит Банк" як правонаступником АКБ "ХФБ Банк Україна" та позивачем укладено додаткову угоду до кредитного договору №246-PBD від 21.12.2006 р., згідно якої п. 3.2 кредитного договору викладено у новій редакції, яка передбачає погашення основної суми кредиту, процентів за його користування, сплату неустойки, комісій, будь-яких інших платежів за цим договором та витрат, понесених банком на користь третіх осіб, шляхом договірного списання коштів позичальника в будь-якій валюті, що знаходиться на будь-якому із його рахунків, відкритих в банку, за умови настання строків виконання позичальником будь-яких грошових зобов'язань, передбачених договором та/або настання випадків невиконання

19.06.2015 р. між ПАТ "Укрсоцбанк" як правонаступником ВАТ "Унікредит Банк" та позивачем укладено договір про внесення змін №1 до кредитного договору №246-PBD від 21.12.2006 р., яким сторони визначили, що станом на дату укладення цього договору про внесення змін заборгованість за договором кредиту складає: заборгованість за кредитом - 110 307, 77 євро, заборгованість по нарахованим та сплаченим процентам за користування кредитом - 474, 32 євро.

Також згідно вказаного договору сторони дійшли згоди внести зміни до умов кредитування, які викладені в договорі кредиту, зокрема, п. 3.3 договору сторони домовились про те, що починаючи з 31.12.2015 р. позичальник здійснить одноразовий платіж в сумі 500 євро на підставі заяви про сплату заборгованості згідно умов опції 50-50 з частковим анулюванням, форма якої зазначена в додатку №1 до договору, та позичальник набуває права на анулювання (прощення) заборгованості по кредиту, процентам та комісіям в сумі, що дорівнює сумі здійсненого платежу.

20.11.2015 р. з метою залучення необхідної суми грошових коштів для реалізації положень договору про внесення змін №1 між позивачем, ПАТ "Укрсоцбанк" та ТОВ "Багатогалузеве науково-виробниче підприємство МС-центр" (поручитель) було укладено договір поруки №246-PBD-ПОР, згідно п. 1.1 якого поручитель зобов'язався перед кредитором у повному обсязі відповідати за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу), у розмірі, в строки та порядку, передбачених кредитним договором №246-PB від 21.12.2006 р.

Також 20.11.2015 р. між позивачем та ПАТ "Укрсоцбанк" укладено договір про внесення змін №2 до кредитного договору №246-PBD від 21.12.2006 р., яким сторони визначили, що станом на дату укладення цього договору про внесення змін заборгованість за договором кредиту складає: заборгованість за кредитом - 102 929, 23 євро.

25.12.2015 р. на виконання умов договору поруки №246-PBD-ПОР від 20.11.2015 р. ТОВ "Багатогалузеве науково-виробниче підприємство МС-центр" перерахувало на поточний рахунок позивача в ПАТ "Укрсоцбанк" 1 244 600 грн. з призначенням платежу - виконання зобов'язань щодо повернення суми кредиту згідно договору поруки №246-PBD-ПОР від 20.11.2015 р., що підтверджується випискою за 25.12.2015 р.

Того ж дня, 25.12.2015 р., позивач звернувся до ПАТ "Укрсоцбанк" із заявою про сплату заборгованості згідно умов опції 50-50 з частковим анулюванням, відповідно до якої просив здійснити погашення кредитної заборгованості (в тому числі, достроково) в порядку черговості, яка передбачена кредитним договором №246-PBD від 21.12.2006 р., з урахуванням договору про внесення змін №1 від 19.06.2015 р. в загальній сумі 48 800 євро шляхом договірного списання коштів з поточного рахунку.

Також заявлено прохання здійснити анулювання (прощення) заборгованості за договором в загальній сумі 48 800 євро. Датою анулювання визначено 05.01.2016 р.

За вказаною заявою ПАТ "Укрсоцбанк" здійснив списання 1 244 400 грн. для купівлі 48 800 євро по курсу 25, 5 (у т.ч. комісія банку), що підтверджується випискою за 25.12.2015 р. Згідно виписки зазначено, що перерахунок анульованої (прощеної) заборгованості в національну валюту з метою декларування та сплати податку буде здійснено за офіційним курсом НБУ станом на 00 годин на визначену дату анулювання (прощення) заборгованості.

Станом на 01.05.2016 р. офіційний курс НБУ щодо гривні по відношенню до євро становив 26, 223129 грн./євро, тобто, в гривневому еквіваленті анульовано (прощено) суму 1 279 688, 69 грн.

На підставі пп. 75.1.2 п. 75.1, пп. 78.1.2 п.78.1 ст. 78, ст. 79 Податкового кодексу України, наказу від 10.01.2018 р. №225, повідомлення від 11.01.2018 р. №471/К/26-15-42-03-27 Головним управлінням ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору від доходів, отриманих як додаткове благо за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р., про що складено акт перевірки від 01.02.2018 р. №532/26-15-42-03/НОМЕР_1.

Згідно висновків акту перевірки встановлено порушення платником податків ОСОБА_3 -

п. 49.2 ст. 49 з урахуванням пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, пп. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168, п. 179.1 ст. 179 Податкового кодексу України у вигляді неподання декларації про майновий стан та доходи за 2016 рік;

п. 163.1 ст. 163, п. 164.1 ст. 164, пп. 164.2.17 "д" п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України у вигляді заниження ПДФО за 2016 р. у сумі 230 219, 95 грн.;

пп. "а" п. 176.1 ст. 176, п. 44.1, п. 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України у вигляді ненадання до перевірки книги обліку доходів і витрат;

п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України у вигляді ненарахування та несплати до бюджету військового збору за 2016 рік в сумі 19185 грн.

Вказані висновки зроблено контролюючим органом з огляду на те, що податкова декларація про майновий стан і дохід платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 за 2016 рік до контролюючого органу станом на момент складання акту не надходила; до перевірки не надано Книги обліку доходів і витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу та виконання обов'язку щодо подання податкової декларації.

Перевіркою достовірності відображення у податковій декларації доходу, отриманого платником податку як додаткове благо, а також повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб від такого доходу встановлено, що платником у 2016 році отримано дохід у вигляді додаткового блага в сумі 1 278 999, 7 грн. від ПАТ "Укрсоцбанк" за ознакою доходу 126 (дохід, отриманий платником податку як додаткове благо, сума боргу платника податку анульованого кредитором за його самостійним рішенням).

Вказану інформацію отримано на запит контролюючого органу згідно відповіді ПАТ "Укрсоцбанк" від 06.07.2017 р. №111-186/79-660.

За результатами перевірки контролюючим органом винесено податкові повідомлення-рішення від 20.02.2018 -

№, яким за порушення п. 163.1 ст. 163, п. 164.1 ст. 164, пп. 164.2.17 "д" п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України позивачу нараховно податок на доходи фізичних осіб в розмірі 230 219, 95 грн. та 57 554, 99 грн. штрафних санкцій;

№, яким за порушення п. 49.2 ст. 49 з урахуванням пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, пп. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168, п. 179.1 ст. 179 Податкового кодексу України до позивача застосовано штраф у розмірі 170 грн.;

№, яким за порушення пп. "а" п. 176.1 ст. 176, п. 44.1, п. 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України до позивача застосовано штраф у розмірі 510 грн.

№, яким позивачу за порушення п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України нараховано військовий збір в розмірі 19 185 грн. та штраф у розмірі 4796, 25 грн.

Позивач - ОСОБА_1 - вважає вказані податкові повідомлення-рішення протиправними та просить їх скасувати з таких підстав.

Позивач зазначає, що дохід у вигляді додаткового блага мають збільшувати загальний майновий стан платника для того, щоб виник об'єкт оподаткування.

Проте, в даному випадку позивачем за період дії кредитного договору сплачено грошових коштів більше, ніж отримано, що виключає можливість вважати прощену суму боргу додатковим благом.

Також позивач посилається на Закон України від 09.04.2015 р. №321-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов'язань", згідно якого не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов'язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.

Відповідач - Головне управління ДФС у м. Києві - проти задоволення позовних вимог заперечив, підтримавши висновки акту перевірки.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представника позивача, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення з таких підстав.

Згідно п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України (в редакції станом на 01.02.2018 р.) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України 75.1.2. Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Згідно пп. 78.1.2 п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом.

Згідно п. 79.1 ст. 79 Податкового кодексу України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу.

В даному випадку Головним управлінням ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору від доходів, отриманих як додаткове благо за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р., про що складено акт перевірки від 01.02.2018 р. №532/26-15-42-03/НОМЕР_1, саме на підставі вказаних положень Податкового кодексу України, після отримання інформації про отримання платником доходу у вигляді додаткового блага в сумі на запит контролюючого органу згідно відповіді ПАТ "Укрсоцбанк" від 06.07.2017 р. №111-186/79-660, що мало потягти за собою подачу податкової декларації та сплату податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

З врахуванням викладеного у контролюючого органу були підстави для проведення вказаної документальної позапланової невиїзної перевірки.

Щодо оскаржуваних податкових повідомлень-рішень по суті суд зазначає наступне.

Згідно п.162.1 ст.162 Податкового кодексу України (в редакції станом на 25.12.2015 р.) платниками податку з доходів фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Згідно пп.14.1.180 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність податковим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Згідно п.163.1 ст.163 Податкового кодексу України об'єктами оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Згідно п.164.1 ст.164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця (пп.164.1.2 .164.1 ст.164 Податкового кодексу України).

Види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначені п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України.

Згідно пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді:

д) основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов'язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов'язаний виконати всі обов'язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Відповідно до пп.14.1.54 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов'язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов'язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

Згідно пп. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами цього Кодексу).

Таким чином, відповідно до положень Податкового кодексу України визначальною ознакою доходу платника податку, як об'єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній чи нематеріальній формі.

За загальним правилом пп. 164.2.17 "д" п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України прощена (анульована) основна сума кредиту у розмірі, що перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року, є додатковим благом і підлягає оподаткуванню.

Проте, 09.04.2015 р. прийнято Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов'язань" № 321-VIII, згідно п. 3 якого -

Підрозділ 1 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України доповнено пунктом 8 такого змісту:

"8. Не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов'язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.

Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року".

Вказаний Закон набув чинності 07.05.2015 р.

Тобто курсова різниця, що виникла внаслідок знецінення національної валюти по відношенню до валюти прощенного боргу (кредиту), також не відноситься до доходів платника податку та не підлягає оподаткуванню, якщо сторони кредитного договору домовилися про зміну валюти зобов'язання, кредит не погашений до 1 січня 2014 року.

В даному випадку кредит не погашений до 01.01.2014 р.

Згідно наданих суду копій правочинів між позивачем та ПАТ "Укрсоцбанк" щодо погашення заборгованості за кредитним договором №246-PBD від 21.12.2006 р. сторони прямо не домовились про зміну валюти зобов'язання, проте фактично на виконання умов договору поруки №246-PBD-ПОР від 20.11.2015 р. ТОВ "Багатогалузеве науково-виробниче підприємство МС-центр" перерахувало на поточний рахунок позивача в ПАТ "Укрсоцбанк" 1 244 600 грн., які були прийняті банком як належне виконання зобов'язання за договором поруки, що підтверджується випискою за 25.12.2015 р.

За таких обставин суд вважає, що сторони кредитного зобов'язання фактично дійшли згоди про зміну валюти зобов'язання.

Того ж дня, 25.12.2015 р., позивач звернувся до ПАТ "Укрсоцбанк" із заявою про сплату заборгованості згідно умов опції 50-50 з частковим анулюванням, відповідно до якої просив здійснити погашення кредитної заборгованості (в тому числі, достроково) в порядку черговості, яка передбачена кредитним договором №246-PBD від 21.12.2006 р., з урахуванням договору про внесення змін №1 від 19.06.2015 р. в загальній сумі 48 800 євро шляхом договірного списання коштів з поточного рахунку.

Таким чином, різниця між основною сумою боргу за кредитним зобов'язанням в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов'язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню - 05.01.2016р. (26, 22 грн. за 1 євро), що становить 2 698 804, 41 грн. (102 929, 23 євро), та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року (11, 04 грн. за 1 євро), що становить 1 136 338, 7 грн., не є доходом позивача.

Ця різниця становить 1 562 465, 71 грн., а прощена сума боргу становить 1 278 999, 7 грн. Тобто, вказана різниця перевищує суму прощеного боргу, і не становить додаткового блага у розумінні Закону № 321-VIII.

З врахуванням викладеного податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 20.02.2018 р. №, яким за порушення п. 163.1 ст. 163, п. 164.1 ст. 164, пп. 164.2.17 "д" п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України позивачу зараховано податок на доходи фізичних осіб в розмірі 230 219, 95 грн. та 57 554, 99 грн. штрафних санкцій, є протиправним та підлягає скасуванню.

Всі інші податкові повідомлення-рішення, прийняті за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору від доходів, отриманих як додаткове благо за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р., про що складено акт перевірки від 01.02.2018 р. №532/26-15-42-03/НОМЕР_1, є похідними від факту отримання чи неотримання платником доходу у вигляді додаткового блага.

Оскільки згідно вищевикладеного судом встановлено, що позивачем такого оподатковуваного доходу не отримано, то висновки про всі інші допущені позивачем порушення податкового законодавства також не можуть бути визнані обґрунтованими, а відповідні податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

На підставі вищевикладеного, ст. 241-246, 255, 257-262, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 20.02.2018 №, №, №, №.

3. Присудити до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві 3 124, 37 грн. судового збору на користь ОСОБА_1.

4. Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня виготовлення його повного тексту.

Суддя О.В. Головань

Повний текст рішення

виготовлено і підписано 05.11.18 р.