Справа № 346/5489/18
Суддя: Потятинник Ю. Р.
Дата ухвалення: 2018-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 346/5489/18
Провадження № 2-а/346/109/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді -Потятинника Ю.Р.,

з участю секретаря -Васильчук Я.В.

розглянувши у відкритому спрощеному судовому засіданні в залі суду в м. Коломиї справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, рядового поліції ОСОБА_2. про скасування постанови серії ВР № 201068 у справі про адміністративне правопорушення від 26.10.2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

Гр. ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи тим, що 26.10.2018 року поліцейським Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області рядовим поліції ОСОБА_2 винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 201068 про те, що ніби- то він, ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Аudi А6», державний реєстраційний номер «АТ 3328 СЕ», на ділянці автодороги Н-10 (169 км) порушив Правила дорожнього руху України, а саме вимоги дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено». За порушення, якого він не вчиняв, його притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та застосовано адміністративну відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 255,00 гривень.

Зазначає, що вказаного дня (26.10.2018 року) приблизно о 16 год. 50 хв. дійсно рухався на автомобілі з м. Коломия у напрямку м. Городенка Івано-Франківської області. Виїжджаючи зі сторони с. Пядики Коломийського району на обїзну дорогу Н-10 Івано-Франківськ - Чернівці у напрямку с. Ценява, через 300 - 400 м після закінчення естакадного мосту, з дотриманням правил дорожнього руху здійснив обгін поодинокого транспортного засобу, що рухався зі швидкістю 25-30 км/год. у попутному напрямку. Здійснивши маневр, звернув увагу на зустрічний поліцейський автомобіль, який перебував на відстані 800-900 м від нього, і який, після його дій різко розвернувся та став його переслідувати. Уже на автодорозі Коломия Городенка, після зїзду з автодороги Н-10, водій поліцейського автомобіля включив проблискові маячки з вимогою щодо його зупинки.

Підійшовши до авто, поліцейський (ОСОБА_2Р.) назвав нерозбірливо своє прізвище та став вимагати його посвідчення водія, реєстраційне свідоцтво на ТЗ та страховий поліс. Оскільки він є законослухняним громадянином, сподіваючись на дотримання законності та неупереджене ставлення представників «нової патрульної поліції», він, запитавши причину зупинки та суть скоєного правопорушення, передав всі вищевказані документи поліцейському. В подальшому ОСОБА_2 повідомив, що він порушив вимоги знаку 3.25 ПДР України, тобто здійснив обгін транспортного засобу у зоні його дії.

Після перевірки його особи по інформаційних масивах МВС, поліцейський довів інформацію, що на нього буде складено постанову за ч.1 ст. 122 КУпАП з накладенням штрафу у сумі 255 грн. На зауваження щодо необхідності ознайомлення з доказами правопорушення, а також заявлене клопотання про перенесення розгляду справи у звязку із потребою скористатися правовою допомогою адвоката чи фахівця у галузі права, відповідач не реагував. Вручивши йому постанову серії ВР № 201068 про порушення ПДР за ч.1 ст. 122 та накладення штрафу у сумі 255 грн., екіпаж поліції продовжив патрулювання.

Притягнення до адміністративної відповідальності вважає безпідставним та необґрунтованим, а дії відповідача такими, що суперечать чинному законодавству України. Він як водій беззастережно дотримується всіх вимог Правил дорожнього руху, тому вважає, що дана постанова є незаконною і необґрунтованою, складена з грубими порушеннями чинного законодавства.

Зазначає, що поліцейський ОСОБА_2 виніс постанову з кричущими нехтуваннями закону, зокрема, без надання йому часу на підготовку до розгляду справи, можливості для звернення за правовою допомогою, подання заперечення на постанову, його пояснень, надання доказів по справі, документів, які характеризують особу, порушуючи права, передбачені ст. 268 КУпАП. Крім наведеного, відповідно до ст. 57 Конституції України, якою закріплено правову норму, що кожному гарантується право знати свої права і обовязки, відповідачем не було їх йому розяснено, чим ще й грубо порушено його конституційне право.

Рядовий поліції ОСОБА_2, у порушення процедури розгляду адміністративних справ не оголосив про початок розгляду справи, порушивши ст. ст. 278-280 КУпАП, а також ряд вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (наказ МВС України від 07.11.2015 року за № 1375). Перед початком розгляду справи ОСОБА_2 не представився, не оголосив, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, не роз'яснив йому права і обов'язки, не заслухав його пояснення, не дослідив докази по справі, порушивши вимоги ст.268 КУпАП. Справа про адміністративне порушення не розглядалася взагалі, поліцейський, повідомивши йому, що він уже винен у скоєнні правопорушення, просто у патрульному авто виписав на нього постанову. Вказує, що і сама постанова написана з грубими помилками, зокрема, у графі № 2 (де зазначається місце розгляду справи), поліцейський вказав і 169 км, і 196 км автодороги Н-10, а в графі № 6 - 164 км (тобто, місце де відбувалися зазначені події, встановити не представляється можливим). Таким чином, виносячи постанову ВР № 201068, поліцейський ОСОБА_2 перевищив свої службові повноваження, недбало віднісся до виконання поставлених на нього обовязків. То ж є підстави вважати, що у його діях присутні окремі ознаки злочину, передбаченого ст. 365 та ст. 367 КК України, за що настає кримінальна відповідальність.

Додатково повідомляє, що якщо б поліцейський ОСОБА_2 розглядав справу про адміністративне порушення згідно процедури, він обовязково би встановив, що позивач виїжджав на автодорогу Н-10 безпосередньо з м. Коломиї, що при повороті праворуч у сторону м. Городенка перед виїздом на естакадний міст і в подальшому до повороту на с. Ценява знак 3.25 ПДР «Обгін заборонено» відсутній. Цей знак встановлено за 800-900 метрів до естакадного мосту біля автозаправочної станції «Авіас», якого позивач, звісно, бачити не міг. Але знак мусить бути продубльований після закінчення естакадного мосту для тих водіїв, які виїжджають на автодорогу Н-10 з м. Коломиї (як у його випадку), чого, на жаль, відповідними службами не зроблено, а представниками патрульної поліції, які здійснюють нагляд за організацією дорожнього руху, заходів не вжито. Дублювання дорожнього знаку 3.25 після естакадного мосту необхідне з тією метою, що розвязка перед ним є перехрестям, де він на цій ділянці дороги втрачає свою дію (пояснення до Розділу 3 ПДР України).

Водночас, навіть якщо припустити, що він здійснив обгін у зоні дії знаку 3.25, то ПДР дозволяють йому це робити, так як він обганяв поодинокий ТЗ, що рухався із швидкість меншою за 30 км/год., і саме ці обставини повинен був вияснити поліцейський ОСОБА_2 під час розгляду справи.

Зазначає також, що його слова, маршрут руху його автомобіля та наявність дорожніх знаків на цьому відрізку автодороги Н-10 підтверджує матеріалами відеозйомки, які він зробив на наступний день після вказаних подій.

Розібратися у цій справі поліцейському ОСОБА_2 зашкодив надзвичайно низький рівень правової освіти та брак елементарних базових юридичних знань (як показує практика, це стосується багатьох працівників новоствореної патрульної поліції), відсутність необхідної підготовки як у сфері правоохоронної діяльності, так і у загальноосвітньому розвитку загалом, що, він вважає, наносить непоправиму шкоду авторитету Інституту Української Поліції як такому та підриває довіру до неї в очах українського суспільства.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов'язаний з'ясувати, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Дана постанова таким вимогам не відповідає.

Просить особливу увагу звернути на норму, встановлену ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, враховуючи вищенаведені обставини, є підстави вважати, що поліцейський патрульної поліції рядовий ОСОБА_2 безпідставно виніс постанову серії ВР № 201068 від 26.10.2018 року в справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в його діях складу правопорушення та належних доказів його вини.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тому, позивач просить скасувати постанову поліцейського патрульної поліції рядового поліції ОСОБА_2 серії ВР № 201068 від 26.10.2018 року в справі про адміністративне правопорушення та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Позивач в судове засідання не зявився, однак подав заяву про слухання справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся про час і місце судового розгляду, відзиву на позов не подав.

Зясувавши обставини в справі, підтверджені тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, зокрема постановою про накладення адміністративного стягнення та відозаписом місця події, який зроблено позивачем, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з таких мотивів.

Відповідно до ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;2) з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано;3) обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення, дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно: 6) розсудливо: 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно ст. 9 ч.1 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами.

Згідно ст. 268 ч.1 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 2ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 159 ч.4 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання субєктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Згідно постанови серії ВР № 201068 від 26.10.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП за порушення п. 8.4 Правил дорожнього руху України і накладено адміністративне стягнення у розмірі 255 грн., за те, що він 26.10.2018 року, о 16 год. 55 хв. на автодорозі Н-10 164 км, керуючи транспортним засобом марки «Аudi А6», державний реєстраційний номер «АТ 3328 СЕ», не виконав вимогу знаку 3.25 «Обгін заборонено» та здійснив обгін.

Стаття 122 ч.1 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема за порушення вимог дорожніх знаків.

Проте, поліцейським при винесенні постанови не перевірено і не дано оцінки доводам позивача про те, що він виїжджаючи зі сторони с. Пядики Коломийського району на обїзну дорогу Н-10 Івано-Франківськ - Чернівці у напрямку с. Ценява, через 300 - 400 м після закінчення естакадного мосту, з дотриманням правил дорожнього руху здійснив обгін поодинокого транспортного засобу, що рухався зі швидкістю 25-30 км/год. у попутному напрямку, а також про втрату дії знака 3.25 піся перехрестя.

Таким чином, в судовому засіданні не спростовано будь-якими доказами доводи позивача щодо невчинення ним порушення п. 8.4 Правил дорожнього руху України та обставин розгляду справи про адмінправопорушення, щодо неврахування пояснень позивача, нероз'снення процесуальних прав, порушення права захист при розгляді справи, Тому, вважаю, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

На підставі наведеного та ст. 247, 283-285 КУпАП України, керуючись ст. 242-246, 250, 262, 262-272, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ВР № 201068 від 26.10.2018 року, винесену поліцейським патрульної поліції Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, рядовим поліції ОСОБА_2, за ч. 1 ст. 122 КУпАП про накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень. Закрити справу про дане адміністративне правопорушення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом10 днів з дня його проголошення..

Суддя Потятинник Ю. Р.