Справа № 265/6944/18
Суддя: Гноєвой С. С.
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №265/6944/18
Провадження №2-а/265/222/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Гноєвого С.С.,

за участю секретаря судового засідання Мамаєвої С.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Донецькій області ДПП ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладання адміністративного стягнення за порушення правил дорожнього руху України, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, третя особа: Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, -

В С Т А Н О В И В:

18 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області з позовом до інспектора 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Донецькій області ДПП ОСОБА_2 (надалі інспектор поліції ОСОБА_2С.) про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладання адміністративного стягнення за порушення правил дорожнього руху України, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обгрунтування позову зокрема зазначив, що 14 серпня 2018 року, відносно нього, ОСОБА_1, інспектором поліції ОСОБА_2 була винесена постанова про накладання адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАВ №536336 за порушення ч.2 ст.122 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. З вказаною постановою він не згоден виходячи з наступного.

14.08.2018 року близько о 17 год. 00 хв. у м.Маріуполі по вул.Олімпійська, його зупинила інспектор Ханакова Л.С. за те, що він керуючи транспортним засобом, користувався засобами звязку, тримаючи їх у руках, а саме: розмовляв по мобільному телефону, тобто порушив п.2.9. ПДР.

Крім того, на вимогу поліції про зупинку транспортного засобу, не увімкнув сигнал аварійної світлової сигналізації, чим порушив п.9.9. б. ПДР.

Вказував, що під час розгляду матеріалів про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, доказів того, що він користувався засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук, інспектором Ханаковою Л.С. не надано.

При цьому, він засобом звязку під час керування транспортним засобом не користувався. Таким чином вважав, що пп. д) п.2.9. ПДР він не порушував.

Також вказував, що на вимогу поліцейського він зупинився. Проте розхвилювався, оскільки є особою похилого віку, та вже не памятає, чи включив він аварійну світлову сигналізацію чи ні.

Вважав, що під час притягнення його до адміністративної відповідальності, вимоги законності інспектором Ханаковою Л.С. дотримані не були, зокрема відсутні належні та допустимі докази його винуватості, а також не враховано його особу, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Посилаючись, зокрема на ст.ст.7, 247, 258, 268, 279, 288 КУпАП, ст.ст.77, 245 КАС України, просив суд: 1) визнання дії інспектора 1 батальйону 4 роти УПП в Донецькій області ДПП ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП протиправними; 2) постанову про накладання адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАВ №536336 від 14.08.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити; 3) звільнити мне від сплати судового збору.

Інспектор поліції ОСОБА_2 подала до суду відзив на позов, в якому зокрема зазначила.

Під час патрулювання 14.08.2018 р. в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя по вул. Олімпійська, біля буд.100 було помічено транспортний засіб КІА Sportage, реєстраційний номер НОМЕР_1, водій якого під час руху транспортного засобу користувався засобами звязку тримаючи їх у руці, чим порушив п.2.9.д ПДР України, відповідно до чого, вказаний транспортний засіб було зупинено на підставі ст.35 Закону України «Про Національну поліцію».

Вказані обставини підтверджуються наявним відеозаписом з реєстратора встановленого в службовому автомобілі патрульного: файл ЕАВ536336 на якому у 17 год. 12 хв. 55 сек. вбачається вищезазначений автомобіль водій якого тримає телефон у руці.

Також вказувала, що Позивач підтверджує усними поясненнями факт того, що тримав телефон у руці, що підтверджується наявним відеозаписом зробленим нагрудним реєстратором патрульного: файл у 17 год. 20 хв. 53 сек.

Відповідно до п.1.3. ПДР України, ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.2.9.д ПДР України водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами звязку, тримаючи їх у руці. Оскільки водій, користуючись засобами звязку, тримає їх у руці під час руху, він керує транспортним засобом за допомогою однієї руки при цьому відволікається від сприйняття дорожньої обстановки, що може призвести до виникнення аварійної обстановки або навіть до дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п.п.9.9. «Б» ПДР України передбачено, що аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу працівника поліції або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Інспектор підійшов до водія автомобіля, представився належним чином, довів водію суть скоєного ним адміністративного правопорушення, запропонував йому предявити документи, передбачені вимогами п. 2.1. Правил дорожнього руху України. Вимога інспектора щодо предявлення зазначених документів водія, ОСОБА_1 була виконана у повному обсязі.

Врахувавши ст.ст. 222, 278 КУпАП, встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, розяснивши права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: ст.ст.268, 287-289, 307-308 КУпАП, ОСОБА_2 винесла на місці вчинення правопорушення, відносно ОСОБА_1 постанову за ч.2 ст.122 КУпАП, застосувавши адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425 грн.

Вказувала, що Позивач не спростував той факт, що його права, передбачені ст.268 КУпАП, йому інспектором були розяснені. Доводи позивача щодо позбавлення його можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП безпідставні, оскільки клопотання щодо ознайомлення з відео фактом скоєння позивачем правопорушення інспектором було задоволено в повному обсязі. Інших клопотань не надходило. Вказані обставини підтверджуються відеозаписом зробленим нагрудним реєстратором патрульного: файл на якому у 17 год. 15 хв. 27 сек. Позивача було ознайомлено з відео доказом скоєного правопорушення.

Також зазначала, що відповідно до ч.3 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відтак, вказана норма містить вичерпний перелік заходів які приймаються місцевим загальним судом, як адміністративним у справах про притягнення до адміністративної відповідальності та не містить у собі повноважень суду визнавати дії посадових осіб неправомірними.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Позивач, подавши позов, обґрунтував свою позицію, проте жодного доказу на обґрунтування своєї позиції до суду не надав, зокрема що він не порушував правил дорожнього руху.

Враховуючи, що фактично Позивачем були вчинені адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.122 КУпАП, що підтверджується доданими до справи доказами, вважала постанову серії ЕАВ №536336 від 14.08.2018 р. обґрунтованою та законною.

Посилаючись, зокрема на ст.19 Конституції України, ст.ст.10, 33, 122, 222, 245, 252, 256, 258, 268, 278, 280, 283, 284, 287-289, 307-308, КУпАП, ч.2, 3 ст.2, ст.ст., 8, 9, 245 КАС України, просила суду відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою суду від 13.09.2018 року за клопотанням Відповідача, до участі у розгляді справи було залучено третю особу - Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції.

Третя особа письмових пояснень щодо позову до суду не подала.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримував у повному обсязі.

Відповідач інспектор поліції ОСОБА_2, в судове засідання також не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на підставі наявних матеріалів. Проти задоволення позову заперечувала у повному обсязі.

Представник третьої особи - Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, в судове засідання також не зявився, хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

При цьому, ч.3 цієї статті передбачає, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з'явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з'явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов'язковою. У разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Судом встановлено, що представник третьої особи - Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не зявився без повідомлення причин своєї неявки, тобто не зявився в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч.9 ст.205 КА України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, суд вважає, що неявка в судове засідання учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки учасники справи на власний розсуд розпорядилися своїм правом прийняття участі в судовому розгляді.

Судом встановлено, відповідно до постанови ЕАВ №536336 від 14.08.2018 року, складеної інспектором 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Донецькій області ДПП ОСОБА_2, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн., оскільки він, 14.08.2018 р. о 17 год. 19 хв. в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя по вул.Олімпійська, 100, керуючи транспортним засобом КІА Sportage, реєстраційний номер НОМЕР_1, користувався засобами звязку тримаючи їх у руках, а саме розмовляв по телефону, чим порушив п.2.9.д ПДР. Крім того, він же, на вимогу поліції про зупинку транспортного засобу не увімкнув сигнал аварійної сигналізації, чим порушив п.9.9. б) ПДР..

Частина 2 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема за порушення правил зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до пп. д) п.2.9 Правил дорожнього руху, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 (надалі - ПДР) водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Згідно з пп. б) п.9.9 ПДР, аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Частина 2 ст.2 КАС України передбачає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 279 КУпАП передбачає, що розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що єдиним доказом на підставі якого можна зробити висновок, що ОСОБА_1 користувався мобільним телефоном є пояснення ОСОБА_1 зафіксовані на відеозаписі зробленим нагрудним реєстратором патрульного: файл у 17 год. 20 хв. 53 сек.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що рішення по притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за пп. д) п.2.9 ПДР було прийнято о у 17 год. 16 хв. 07 сек., що підтверджується відеозаписом зробленим нагрудним реєстратором патрульного: файл .

Таким чином, пояснення ОСОБА_1 щодо факту тримання телефону у руці, були отримані інспектором поліції ОСОБА_2 вже після закінчення розгляду справи про адміністративне правопорушення, тобто в порушення ст.279 КУпАП.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що інспектором поліції ОСОБА_2 не були розяснені ОСОБА_1 положення ст.63 Конституції України, що особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім'ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В той же час, окрім пояснень ОСОБА_1, які були отримані інспектором поліції ОСОБА_2 у не передбачений законом спосіб, інших належних та допустимих доказів того, що 14.08.2018 р. в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя по вул.Олімпійська, біля буд.100 водій транспортного засобу КІА Sportage, реєстраційний номер НОМЕР_1, під час руху транспортного засобу користувався засобами звязку тримаючи їх у руці та після зупинки на вимогу працівника поліції не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, суду не надано.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь..

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині скасування постанову про накладання адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАВ №536336 від 14.08.2018 року та закриття провадження по справі є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В той же час, відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання дій інспектора поліції ОСОБА_2 протиправними є необґрунтованим та задоволенню не підлягають.

Частина 1 ст.90 КАС України передбачає, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Пункт 1 ч.1 ст.247 КУпАП передбачає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.122 ч.2, 247, 251, 252, 254, 256, 258, 280, 285, 287, 288, 289 КУпАП, ст.ст.6, 8, 9, 72, 73, 77, 90, 242 246, 250, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Донецькій області ДПП ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладання адміністративного стягнення за порушення правил дорожнього руху України, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, третя особа: Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції задовольнити частково.

Постанову серії ЕАВ №536363 від 14.08.2018 року, винесену інспектором 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Донецькій області ДПП ОСОБА_2, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425,00 гривень скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо або через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Повний текст цього рішення складено 23 жовтня 2018 року.

Суддя С.С. Гноєвой