Справа № 804/4939/16
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2018-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а їн и

01 листопада 2018 року м. Дніпросправа № 804/4939/16

Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),
суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,
за участю секретаря судового засідання Кязимової Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро
апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг"
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 січня 2018 року
у справі №804/4939/16
за позовом Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг"
до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області
про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

"04" серпня 2016 р. Публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг" звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області в якому просило визнати незаконною та скасувати постанову про накладення штрафу №245/4.7-05 від 22.07.2016р. у розмірі 29000грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що висновки, зроблені за результатами перевірки та викладені у акті № 245/4.7-05, від 08.07.2016 року є незаконними, оскільки працівників було правомірно звільнено на підставі пункту 3 статті 36 Кодексу законів про працю України у редакції, яка діяла на момент звільнення, у зв`язку з чим оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 січня 2018 р. у справі № 804/4939/16 в задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови - відмовлено.
Судом встановлено, що за результатами проведеної позапланової перевірки дотримання вимог законодавства про працю, відповідачем виявлено порушення ч.3 ст.36 та ст.119 Кодексу законів про працю України, а саме неправомірне звільнення з роботи працівників підприємства у зв`язку з проходженням строкової військової служби та невиплати середнього заробітку. На підставі висновків акту перевірки відповідачем прийнято постанову про накладення штрафу №245/4.7-05 від 22.07.2016р. у розмірі 29000грн. Судом встановлено, що у зв`язку з мобілізацією за працівниками підприємства не збережено робочі місця та середній заробіток. На підставі дослідження встановлених по справі обставин та норм чинного законодавства, що регулюють дані відносини, суд дійшов висновку, що чинним законодавством передбачені гарантії збереження місця роботи, посади та середнього заробітку на час призову, в свою чергу порушення даного права особи, тягне за собою настання відповідальності. За таких обставин, суд дійшов висновку про правомірність спірної постанови про накладення штрафу. Рішення суду мотивовано відсутністю підстав для задоволення вимог адміністративного позову.
Не погодившись з рішенням суду, Публічним акціонерним товариством "АрселорМіттал Кривий Ріг" подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 січня 2018 р. у справі № 804/4939/16, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не врахував, що на звільненні працівників наполягав районний військовий комісаріат. Крім того, скаржник вказує на те що дані працівники були звільнені за власним бажанням.
Представниками сторін надано ґрунтовні пояснення щодо обставин по справі та підтримано позиції викладені в апеляційній скарзі та запереченнях до неї.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області, на підставі наказу № 911-П від 01.07.2016 та направлення на перевірку № 243/4.7-05 від 05.07.2016, проведено 08.07.2016 позапланову перевірку додержання суб`єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг, за результатами якої складено акт № 245/4.7-05.
В ході перевірки виявлені порушення ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг вимог чинного трудового законодавства, а саме: станом на 08.07.2016 не збережено робочі місця та середній заробіток ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що звільнені на підставі частини 3 статті 36 Кодексу законів про працю України у зв`язку з призовом на строкову службу до Збройних сил України, замість увільнення від роботи із збереженням робочого місця та середнього заробітку.
Згідно змісту акту перевірки, 29.04.2015р. ОСОБА_1 звільнений на підставі ч.3 ст.36 КЗпП України у зв`язку з призовом з 13.05.2015р. на строкову службу (розпорядження №171/23 від 30.04.2015р. про припинення трудового договору).
19.05.2015р. ОСОБА_2 звільнений на підставі ч.3 ст.36 КЗпП України у зв`язку з призовом з 25.05.2015р. на строкову службу (розпорядження №040/6 від 20.05.2015р. про припинення трудового договору).
Постановою Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області №245/4.7-05 від 22.07.2016р., за результатами розгляду вказаного акта перевірки № 245/4.7-05 від 08.07.2016р. на підставі абз.5 ч.2 ст.265 КЗпП України накладено на Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг» штраф у розмірі 29000грн.
Не погодившись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду.
Дослідивши обставини по справі, колегія суддів вважає за можливе погодитись з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення вимог адміністративного позову з огляду на наступне.
Статтею 17 Конституції України встановлений обов`язок держави щодо забезпечення соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Згідно ч.3 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовий обов`язок включає, зокрема, проходження військової служби.
Частиною 7 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, підприємства, установи і організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (об`єднані міські) військові комісаріати, а також інші, визначені цією статтею органи та установи.
В силу ч. 2 ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», яка набрала чинності 08.02.2015 року, за громадянами України, які призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом, у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію, але не більше одного року, зберігаються місце роботи (посада), середній заробіток на підприємстві, в установі, організації незалежно від підпорядкування та форми власності, місце навчання у навчальному закладі незалежно від підпорядкування та форми власності та незалежно від форми навчання.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадянам України, які призвані на строкову військову службу на строк до закінчення особливого періоду, але не більше одного року, гарантується збереження місця роботи (посади) та середньомісячного заробітку, викладені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення порядку проходження військової служби та питань соціального захисту громадян України, які проходять військову службу під час особливого періоду» № 116-VIII від 15.01.2015 р., який набрав чинності 08.02.2015 року.
Згідно з п.3 ч.1 ст. 36 КЗпП України, підставами припинення трудового договору, в тому числі, є призов або вступ працівника або власника - фізичної особи на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу, крім випадків, коли за працівником зберігаються місце роботи, посада відповідно до частин третьої та четвертої статті 119 цього Кодексу.
Частинами 1, 2, 3 ст.119 КЗпП України, в редакції станом на час спірних правовідносин, також передбачені гарантії для працівників на час виконання державних або громадських обов`язків, так на час виконання державних або громадських обов`язків, якщо за чинним законодавством України ці обов`язки можуть здійснюватись у робочий час, працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку.
Працівникам, які залучаються до виконання обов`язків, передбачених законами України «Про військовий обов`язок і військову службу» і «Про альтернативну (невійськову) службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», надаються гарантії та пільги відповідно до цих законів.
За працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до дня фактичної демобілізації, зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, в яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» .
Із змісту вищезазначених положень законодавства України вбачається встановлення відповідних гарантій та пільг, до яких в тому числі віднесено збереження місця роботи, посади і середнього заробітку на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, в яких вони працювали на час призову.
Всупереч вимогам вказаних законодавчих актів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звільнено за п.3 ст.36 КЗпП України та не нарахований і не виплачений середній заробіток.
Крім того, у відповідності до пункту 7 Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженого Наказом Міністерства соціальної політики України №390 від 02 липня 2012 року, в редакції, чинній на момент проведення перевірки відповідачем, у разі виявлення порушень законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування вносяться приписи про усунення виявлених порушень, вживаються заходи щодо притягнення до відповідальності винних осіб згідно із вимогами чинного законодавства.
08.07.2016 року Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області складено припис №129/4.7-05, яким ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг, яким приписано забезпечити здійснити заходи, на виконання вимог ч.3 ст.36, ст..119 Кодексу законів про працю України стосовно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо увільнення від роботи зі збереженням робочого місця та середньої заробітної плати як працівникам, призваним на строкову військову службу (військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період), що підтверджується постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.02.2017р. по справі №804/4900/16, яка набрала законної сили 17.08.2017р. згідно ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.08.2017р.
При цьому, вказаною постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.02.2017р. по справі №804/4900/16, у задоволені адміністративного позову Публічного акціонерного товариства АрселорМіттал Кривий Ріг до Головного управління Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області про скасування припису №129/4.7-05 від 08.07.2016р. відмовлено.
Протиправність звільнення працівників підприємства ОСОБА_1 та ОСОБА_2 також підтверджується судовим рішенням, що набрали законної сили.
Отже, враховуючи зазначене та приймаючи до уваги, що спірна постанова відповідача була винесена за невиконання Товариством законного та обґрунтованого припису від 08.07.2016 року №129/4.7-05, колегія суддів приходить до висновку, що спірна постанова відповідача також є обґрунтованою та не підлягає скасуванню.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому постанову слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 січня 2018 р. у справі № 804/4939/16 - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 січня 2018 р. у справі № 804/4939/16 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко