Справа № 0540/7692/18-а
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2018-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2018 р. Справа№0540/7692/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді головуючого Голубової Л.Б.,

за участі секретаря судового засідання Широбокової М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Паливно-енергетична компанія «Газ-Енерго»

до Головного управління ДФС у Донецькій області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 24 травня 2018 року № НОМЕР_1

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1, за дов. від 01.04.2017 року,

представника відповідача: ОСОБА_2, за дов. від 28.08.2018 року

Товариство з обмеженою відповідальністю «Паливно - енергетична компанія «Газ-Енерго» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 24 травня 2018 року № НОМЕР_1.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовував безпідставністю висновків фіскального органу, викладених в акті документальної позапланової виїзної перевірки № 444/05-99-14-15/3542077 від 27 квітня 2018 року про порушення позивачем п. 44.1, п. 44.6 ст. 44, п. 198.1, 198.2, 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, ст. ст. 3, 4, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в результаті чого занижено податок на додану вартість за листопад та грудень 2017 року в розмірі 3234125,00 гривень.

Прийнятим на підставі акту документальної позапланової невиїзної перевірки від 27 квітня 2018 року податковим повідомленням-рішенням від 24 травня 2018 року № НОМЕР_1 позивачеві збільшено суму грошового зобовязання з ПДВ у розмірі 3234125,00 гривень та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 1617063,00 гривень.

Позивачем вказане податкове повідомлення-рішення було оскаржено в адміністративному порядку, проте, скарга залишена без задоволення, а рішення без змін.

Сутність порушень, визначених при проведенні документальної позапланової виїзної перевірки полягає у тому, що податкові накладні, виписані контрагентом позивача ТОВ «ФАН ТРАК» виключені зі складу податкового кредиту ТОВ «ПЕК «Газ-Енерго» через нереальність господарських операцій з названим постачальником сільськогосподарської продукції. Таке порушення при формуванні податкового кредиту в розмірі 3234125,00 гривень у листопаді та грудні 2017 року призвело, на думку фіскального органу, до заниження сум грошового зобовязання з ПДВ у зазначених вище періодах 2017 року.

Позивач зазначає, що податкові накладні, надані його контрагентом-постачальником ТОВ «ФАН ТРАК» та включені ним до складу податкового кредиту у листопаді та грудні 2017 року виписані у відповідності до приписів статті 201 Податкового кодексу України та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних.

Зокрема, зазначає, що згідно приписів пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Факт отримання ТОВ «ПЕК «Газ-Енерго» товарів підтверджується договором поставки № 4-ГЕ від 12.10.2017 року та первинними документами до нього, обовязковість ведення яких передбачена правилами ведення бухгалтерського та податкового обліку.

З зазначених підстав позивач вважає висновки акту документальної позапланової виїзної перевірки від 27 квітня 2018 року неправомірними, а винесене на його підставі податкове повідомлення - рішення від 24 травня 2018 року № НОМЕР_1 просить визнати протиправним та скасувати.

Ухвалою суду від 31 серпня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 27 вересня 2018 року.

Ухвалою суду від 27 вересня 2018 року замінено неналежного відповідача у справі - Державну фіскальну службу України на належного відповідача - Головне управління ДФС у Донецькій області.

27 вересня 2018 року підготовче засідання відкладено на 26 жовтня 2018 року.

26 жовтня 2018 року закрито підготовче засідання. Суд перейшов до розгляду справи по суті.

Відповідачем надано письмові заперечення (том 3, а.с. 20-26). Зазначає, що податковою інформацією було встановлено обрив ланцюга постачання товарів по контрагенту позивача ТОВ «ФАН ТРАК».

До перевірки позивачем надано первинні документи, які відповідач вважає дефектними. Зокрема, позивач не вказаний стороною в товарно-транспортних накладних на перевезення кукурудзи від контрагента не термінал у м. Миколаєві.

Вважає що, отримання податкових накладних та інших первинних документів від ТОВ «ФАН ТРАК» не підтверджує факт постачання товарів, і не дає законне право на отримання податкового кредиту. Фактично первинні документи мають дефекти: зміст зазначений в них не відповідає податковій інформації стосовно контрагентів постачальника ТОВ «ФАН ТРАК».

В результаті вищезазначеного, податкові накладні, складені від імені ТОВ «ФАН ТРАК» не дають право позивачу на податковий кредит, так як зазначене в таких податкових накладних не підтверджується даними операцій постачання, задекларованих всіма контрагентами, задіяними у задекларованому ними ланцюгу постачання товарів.

За таких обставин вважає податкове повідомлення-рішення від 24 травня 2018 року № НОМЕР_1 правомірним.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, заслухавши представників сторін, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Паливно - енергетична компанія «Газ-Енерго» є юридичною особою, зареєстровано та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з кодом 39821258, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (том 3, а.с. 4-6).

Позивач перебуває на податковому обліку у Маріупольській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області, про що зазначено у витягу та акті документальної позапланової виїзної перевірки № 444/05-99-14-15/3542077 від 27 квітня 2018 року (том 1, а.с. 46).

Фахівцями державної Маріупольської обєднаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області та Мангуської обєднаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проведено документальну позапланову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Паливно - енергетична компанія «Газ-Енерго» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентом: ТОВ «ФАН ТРАК» за листопад 2017 року, про що складено акт від 27 квітня 2018 року № 444/05-99-14-15/3542077 (том 1, а.с. 45-86).

Згідно висновків акту перевірки встановлено порушення позивачем п. 44.1, п. 44.6 ст. 44, п. 198.1, 198.2, 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, ст. ст. 3, 4, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що призвело до заниження податку на додану вартість в розмірі 3234125,00 гривень, у тому числі за листопад 2017 року в сумі 3 012 594,00 гривень та грудень 2017 року в сумі 221 531,00 гривень.

Суд зауважує, що позивач перевірявся за період - листопад 2017 року, проте суми податку на додану вартість донараховані фіскальним органом також за грудень 2017 року.

Фактично, відповідач вийшов за межі своїх повноважень, наданих їм наказом на перевірку № 610 від 06.04.2018 року (том 3, а.с. 27).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України, статті 94 Податкового кодексу України (надалі ПК України) податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

За приписами п. 185.1 ст. 185 ПК України об'єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку, зокрема, з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку (пункт 187.1 ст. 187 ПК України)

Відповідно до п.198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п.198.6 ст. 198 ПК України, порушення якого також вказано у акті перевірки, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Разом з тим, відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Слід зазначити, що в акті перевірки не зазначено, що спірні податкові накладні не були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, тобто, цей факт не є спірною обставиною, а лише вказано, що позивачем завищено податковий кредит по податкових накладних, складених ТОВ «ФАН ТРАК» фактично через відсутність обєкта оподаткування з ПДВ за листопад та грудень 2017 року, оскільки постачальник придбавав сільськогосподарську продукцію від інших контрагентів, по яким відкрито кримінальне провадження за ч. 2 ст. 205 КК України (том 1, а.с. 81). Зокрема, операції постачальника та його контрагентів свідчать про проведення такими контрагентами транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій з надання податкової вигоди з метою штучного формування витрат та податкового кредиту по безтоварних операціях.

Тобто, на думку відповідача, отримана ним інформація свідчить про нереальність здійснення операцій придбання позивачем сільськогосподарської продукції у постачальника ТОВ «ФАН ТРАК».

При цьому, спірним питанням даної справи є наявність у позивача права на формування складу податкового кредиту з ПДВ у випадку безтоварних чи нереальних, на думку відповідача угодах.

Отже, відповідач фактично не визнав податкові накладні, виписані зазначеним вище постачальником товарів.

Сторонами також не спростовується факт отримання позивачем податкових накладних від ТОВ «ФАН ТРАК» на суму ПДВ 3234125,00 гривень, та які було включено до складу податкового кредиту у листопаді та грудні 2017 року.

Відповідач фактично виключив зі складу податкового кредиту позивача за листопад та грудень 2017 року суми ПДВ з причин обриву ланцюгу постачання товарів та нереальності угод.

На підставі акту документальної позапланової виїзної перевірки № 444/05-99-14-15/3542077 від 27 квітня 2018 року фіскальним органом винесене спірне податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 24 травня 2018 року № НОМЕР_1, яким позивачеві збільшено суму грошового зобовязання з ПДВ на 3234125,00 гривень та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 1617063,00 гривень (том 1, а.с. 93).

Судом встановлено, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Паливно - енергетична компанія «Газ-Енерго» (покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю «ФАН ТРАК» (постачальник) було укладено договір постачання від 12 жовтня 2017 року № 4-ГЕ (том 1, а.с. 107-110). Предметом договору відповідно до п. 1.2 є постачання сільськогосподарської продукції, зазначеної у специфікаціях. Відповідно до специфікацій № 1, 2, 3 позивачеві поставлено кукурудзу 3 класу (том 1, а.с. 112-116).

Слід зазначити, що одним із видів діяльності позивача за КВЕД є 46.21 оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин, про що зазначено у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (том 3, а.с. 4). Відтак, спірний договір постачання позивачем та ТОВ «ФАК ТРАК» було укладено в межах статутного виду діяльності ТОВ «Паливно - енергетична компанія «Газ-Енерго».

За даними фіскального органу, встановленими згідно АІС «Податковий блок по ТОВ «ФАН ТРАК», у контрагента позивача також основним видом діяльності за КВЕД є 46.21 оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин, про що зазначено у акті перевірки (том 1, а.с. 80).

На виконання умов договору, ТОВ «ФАН ТРАК» у листопаді 2017 року поставив позивачу кукурудзу 3 класу на загальну суму 19404726,28 гривень, у тому числі ПДВ 3234124,38 гривень, що підтверджується видатковими накладними та актами прийому-передачі з тими ж номерами і датами: № 2411/010 від 24.11.2017 на суму 491685,12 грн., № 2511/012 від 25.11.2017 на суму 218123,28 грн., № 2511/013 від 25.11.2017 на суму 404364,96 грн., № 2611/009 від 26.11.2017 на суму 1169346,24 грн., № 2611/010 від 26.11.2017 на суму 196266,36 грн., № 2711/006 від 27.11.2017 на суму 1854031,56 грн., № 2711/007 від 27.11.2017 на суму 1905327,36 грн., № 2711/008 від 27.11.2017 на суму 1832554,44 грн., № 2711/009 від 27.11.2017 на суму 511345,44 грн., № 2711/010 від 27.11.2017 на суму 989746,56 грн., № 2811/005 від 28.11.2017 на суму 1110673,92 грн., № 2811/006 від 28.11.2017 на суму 471582,00 грн., № 2811/007 від 28.11.2017 на суму 349457,76 грн., № 2911/023 від 29.11.2017 на суму 1436570,04 грн., № 2911/024 від 29.11.2017 на суму 1329184,44 грн., № 2911/025 від 29.11.2017 на суму 1433961,28 грн., № 2911/026 від 29.11.2017 на суму 416232,00 грн., № 3011/018 від 30.11.2017 на суму 1616440,92 грн., № 3011/019 від 30.11.2017 на суму 1667832,60 грн. (том 1, а.с. 118-156).

Вказані документи досліджено фіскальним органом та відображено в таблиці в акті перевірки (том 1, а.с. 58-65).

Позивач здійснив оплату поставленого товару, що підтверджується платіжними дорученнями від 24.11.2017 року № 2686 на суму 1000000,00 грн., від 29.11.2017 року № 2697 на суму 500000,00 грн., від 05.12.2017 року № 2716 на суму 1107000,00 грн., від 28.12.2017 року № 2797 на суму 500000,00 грн., від 30.01.2018 року № 59 на суму 1600000,00 грн., від 05.02.2018 року № 66 на суму 454957,00 грн., від 20.03.2018 року № 194 на суму 300000,00 грн., від 22.03.2018 року № 202 на суму 200000,00 грн., від 23.03.2018 року № 208 на суму 250000,00 грн., від 29.03.2018 року № 223 на суму 250000,00 грн., від 13.04.2018 року № 293 на суму 500000,00 грн., від 20.04.2018 року № 311 на суму 300000,00 грн., від 27.04.2018 року № 334 на суму 200000,00 грн., від 29.05.2018 року № 396 на суму 657022,68 грн., від 13.07.2018 року № 459 на суму 3799828,28 грн., від 13.07.2018 року № 461 на суму 4000000,00 грн., від 13.07.2018 року № 462 на суму 4000000,00 грн., від 13.07.2018 року № 472 на суму 4000000,00 грн., від 13.07.2018 року № 472 на суму 4000000,00 грн., від 16.07.2018 року № 477 на суму 3000000,00 грн., від 16.07.2018 року № 480 на суму 3000000,00 грн., від 16.07.2018 року № 481 на суму 3000000,00 грн., від 16.07.2018 року № 482 на суму 2900991,58 грн., доданими до матеріалів справи (том 1 а.с. 22-44).

Крім того, в акті перевірки вказано на дефектність первинних документів (том 1, а.с. 82). Так, в акті зазначено, що у наданих на перевірку ТТН, ТОВ «ПЕК «Газ-Енерго» не значиться як сторона взаємовідносин при тому, що поставка товару здійснювалася на умовах DAP за правилами ІНКОТЕРМС 2010, що означає доставку товару постачальником в обумовлене місце призначення.

Суд зазначає, що оскільки у подальшому, придбана позивачем кукурудза реалізувалася за межі України нерезиденту, прийом товару засобами терміналу здійснено третьою особою ТОВ «Дунайська судоплавно-стівідорна компанія», тобто, відповідно до вимог пункту А1 умов поставки DAP.

Виходячи з подальшої реалізації сільськогосподарської продукції за межі митної території країни, позивачем було укладено договір комісії № 3 від 20.11.2017р. з комісіонером-експортером ТОВ «Аграрна компанія Дніпро Інвест» на реалізацію сільськогосподарської продукції за межами України, що була придбана у ТОВ «ФАН ТРАК», що також залишилося поза увагою фіскального органу (том 1, а.с. 157-159). На виконання договору комісії було виписано специфікації № 1 від 20.11.2017р. на суму 600000,00 дол. США, № 2 від 30.11.2017р. на суму 150000,00 дол. США та № 3 від11.12.2017р. на суму 150000,00 дол. США (том 1, а.с. 160-162).

Виконання договору комісії № 3 від 20.11.2017р. підтверджується звітами комісіонера, актами приймання-передачі товару та рахунком-проформою (том 1, а.с. 164-212 та 235-245).

Подальша реалізація кукурудзи за межі митної території України підтверджується ВМД, оформленими на Миколаївській митниці ДФС (том 1, а.с. 213-234), реєстрами ТТН на прийняте зерно і насіння (том 1, а.с. 247-250, том 2, а.с. 1).

На портовому терміналі було затверджено акти розподілу умовної усушки кукурудзи 3 класу (том 2, а.с. 3-7).

Довідками експортера зерна ТОВ «Аграрна компанія Дніпро Інвест» повідомило проінформувало термінал ТОВ «ДССК» про товар, що має бути відвантажений на експорт (том 2, а.с. 12-16).

Крім того, в акті перевірки повністю досліджено товарно-транспортні накладні, виписані вантажовідправником ТОВ «ФАН ТРАК» на адресу вантажоотримувача у м. Миколаєві ТОВ «ДССК» (том 1, а.с. 66-77).

Вказані в таблиці акту перевірки ТТН надані позивачем до матеріалів справи (том 2, а.с. 20-168).

Суд не бере до уваги твердження відповідача про дефектність ТТН, оскільки кукурудза перевозилася та відвантажувалася ТОВ «ФАН ТРАК» безпосередньо на термінал ТОВ «ДССК» на умовах DAP, згідно пункту А1 яких, продавець зобовязаний відповідно до договору купівлі-продажу надати покупцеві товар, комерційний рахунок-інвойс, а також будь-який інший доказ відповідності товару умовам договору купівлі-продажу, який може знадобитися за умовами договору. Будь-який документ, згаданий у пунктах А1-А10, може бути замінено еквівалентним електронним записом або процедурою, якщо це погоджено сторонами або звичаєм.

Як зазначено вище, сільськогосподарську продукцію було прийнято на терміналі ТОВ «Судоплавно-стівідорна компанія» у місті поставки - Миколаєві, тому перевезення ті відвантаження кукурудзи, подальша реалізація її за межи України підтверджена належними первинними документами.

Проте, видані контрагентом ТОВ «ФАН ТРАК» податкові накладні № 167 від 24.11.2017 на суму 491685,12 грн., № 178 від 25.11.2017 на суму 218123,28 грн., № 179 від 25.11.2017 на суму 404364,96 грн., № 314 від 26.11.2017 на суму 1169346,24 грн., № 189 від 26.11.2017 на суму 196266,36 грн., № 196 від 27.11.2017 на суму 1905327,36 грн., № 197 від 27.11.2017 на суму 1832554,44 грн., № 198 від 27.11.2017 на суму 511345,44 грн., № 199 від 27.11.2017 на суму 989746,56 грн., № 195 від 27.11.2017 на суму 1854031,56 грн., № 303 від 28.11.2017 на суму 1110673,92 грн., № 304 від 28.11.2017 на суму 471582,00 грн., № 305 від 28.11.2017 на суму 349457,76 грн., 306 від 29.11.2017 на суму 1436570,04 грн., № 307 від 29.11.2017 на суму 1329184,44 грн., № 308 від 29.11.2017 на суму 1433961,28 грн., № 309 від 29.11.2017 на суму 416232,00 грн., № 310 від 30.11.2017 на суму 1616440,92 грн., № 311 від 30.11.2017 на суму 1667832,60 грн. відповідач не визнав як податкові документи з причин нереальності угоди (том 2, 170-207).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України визначає податкову накладну, як єдиний документ, який підтверджує суми податкового кредиту і на підставі якого платник податків має право формувати податковий кредит. При цьому, податкове законодавство не ставить в залежність право платника податків на податковий кредит від факту декларування та сплати контрагентом його зобовязань.

Податкові накладні, на підставі яких позивач сформував податковий кредит у листопаді 2017 року, виписані контрагентом, який на момент спірних правовідносин був зареєстрований платником ПДВ, що не спростовано в акті документальної перевірки відповідача та зареєстровані в ЄРПН.

Стаття 6 КАС України передбачає принцип верховенства права при здійсненні адміністративного судочинства. Частиною 2 вказаної статті встановлено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Неприпустимість притягнення до відповідальності одного платника податків, у випадку за неправомірні дії іншого платника податків підтверджується практикою Європейського суду з прав людини. Так, в п. 71 рішення у справі «Булвес» АД проти Болгарії» Європейський суд з прав людини дійшов такого висновку: «... Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обовязків щодо своєчасного декларування податку на додану вартість і, як наслідок, сплачувати податок на додану вартість повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності».

Європейський суд з прав людини визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентом. Аналогічні положення містяться й в Конституції України.

Крім того, первинними документами, наданими позивачем, даними щодо подальшої реалізації придбаної сільськогосподарської продукції підтверджено правомірність виписаних спірних податкових накладних, а отже, позбавлення позивача права на формування податкового кредиту у листопаді та грудні 2017 року є протиправним.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 24 травня 2018 року № НОМЕР_1.

За вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України У виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - пять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

З огляду на викладене, на підставі положень Податкового кодексу України, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Паливно-енергетична компанія «Газ-Енерго» (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 87502, Донецька область, м. Маріуполь, пр-т. Перемоги, буд. 22, офіс 16, ) до Головного управління ДФС у Донецькій області (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130 Таганрозької дивізії, буд. 114, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 24 травня 2018 року № НОМЕР_1 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 24 травня 2018 року № НОМЕР_1.

Стягнути з Головного управління ДФС у Донецькій області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Паливно-енергетична компанія «Газ-Енерго» () судові витрати з судового збору у розмірі 72 767 (сімдесят дві тисячі сімсот шістдесят сім) гривень 82 копійки.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 05 листопада 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Голубова Л.Б.