Справа № 826/10725/18
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2018-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Земляної Г.В., Мельничука В.П., при секретарі - Бродацькій І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу громадянина Ірану ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 липня 2018 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Головного територіального управління юстиції у місті Києві Міністерства юстиції України, про визнання протиправними та скасування рішень та наказу, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у якому просив:

- визнати протиправними та скасувати рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 12.01.2018 року за №39183702, рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 18.01.2018 року за № 39250053 та рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 18.01.2018 року за №39249353, прийняті державним реєстратором прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Пода С.П.;

- визнати протиправним та скасувати Наказ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Міністерства юстиції України від 03.04.2018 року за №65/КС;

- зобов'язати Головне територіальне управління юстиції у місті Києві Міністерства юстиції України зареєструвати в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно:

1) припинення іпотеки щодо належних на праві власності позивачу:

- 1/2 житлового будинку, незавершений будівництвом АДРЕСА_2, та 1/2 земельної ділянки, що знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1.

2) припинення обтяжень щодо належних на праві власності позивача:

- 1/2 житлового будинку, незавершений будівництвом АДРЕСА_2, та 1/2 земельної ділянки, що знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1.

3) вилучити (скасувати) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно усіх записів щодо іпотеки та обтяження, які виникли на підставі Договору іпотеки до Кредитного договору №014/0983/81/57139 від 25.06.2007 року, зареєстрованого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевчук 3.М., за №1212д, в яких зазначено позивача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 липня 2018 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі з тих підстав, що позов не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить скасувати вказане судове рішення та направити справу для розгляду до суду першої інстанції.

Зокрема, ОСОБА_1 звертає увагу на те, що у спорі між ним та відповідачами відсутні критерії для його віднесення, зокрема, до майнового спору, оскільки відсутній спір про право, який вже було вирішено в порядку цивільного судочинства з ухваленням рішення суду, на підставі якого відповідачі повинні були вчинити реєстраційні дії у порядку, визначеному законодавством України.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального і процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження в адміністративній справі, суд першої інстанції виходив з того, що спірні правовідносини пов'язані із реєстрацією майнових прав, невиконанням умов цивільно-правової угоди, що випливають із договірних відносин, та за таких обставин спір не є публічно-правовим і не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

На думку колегії суддів, зазначений висновок суду є наслідком неповного з'ясування судом обставин справи та неналежного застосування нормативно-правових актів, що регулюють ці правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що 25 червня 2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевчук З.М. накладено заборону відчуження на будинок та земельну ділянку, які є предметом іпотеки за Договором іпотеки до кредитного договору від 25.06.2007 року за № 014/0983/81/57139, що посвідчений та зареєстрований 25.06.2007 року за № 1212д. на підставі вказаного договору виникла іпотека на відповідне нерухоме майно.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 29 липня 2013 року у справі № 22ц-780/3402/13 договір іпотеки визнано недійсним в частині прав і обов'язків позивача.

На підставі цього рішення, позивачем подано до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) наступні заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: заява від 11.01.2018 року за реєстраційним номером 26238372 для проведення державної реєстрації припинення обтяження, заборони відчуження, що накладені на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2; заява від 17.01.2018 року за реєстраційним номером 26312995 для проведення державної реєстрації припинення обтяження, заборони відчуження, що накладені на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_1; заява від 17.01.2018 року за реєстраційним номером 26313805 для проведення державної реєстрації припинення іншого речового права, а саме іпотеки на будинок та земельну ділянку.

Державним реєстратором прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Подою С.П. були прийняті рішення № 39183702 від 12.01.2018 року, № 39250053 від 18.01.2018 року, №39249353 від 18.01.2018 року про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Названі рішення вмотивовано тим, що рішенням Апеляційного суду Київської області від 29 липня 2013 року у справі № 22ц-780/3402/13 договір іпотеки визнано недійсним лише в частині прав і обов'язків іпотекодавця - майнового поручителя ОСОБА_1, а внесення записів про часткове припинення обтяження нерухомого майна чинним законодавством не передбачено.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями позивач звернувся до Головного територіального управління юстиції у місті Києві Міністерства юстиції України із скаргою. За результатами розгляду якої останнє прийняло Наказ від 03.04.2018 року за №65/КС «Про відмову у задоволенні скарги громадянина Ірану ОСОБА_1 від 12.02.2018 року».

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Як вбачається з позовної заяви, обставини пов'язані із реєстрацією майнових прав, виконання чи невиконання умов цивільно-правової угоди не є підставою для звернення до адміністративного суду з даним позовом.

Позовна заява також не містить вимог стосовно невиконання умов цивільно-правової угоди, як помилково вважав суд першої інстанції, питання про визнання права на предмет іпотеки позивач перед судом не порушував і своїх вимог цими обставинами не обґрунтовував.

Отже, спірні правовідносини виникли щодо здійснення Департаментом з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Головним територіальним управлінням юстиції у місті Києві Міністерства юстиції України своїх владних управлінських функцій, що реалізуються шляхом внесення відповідної заявленої інформації до державних реєстрів, що свідчить про наявність публічно-правового спору, а не спору про право.

Відповідно до п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; спорах між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб'єкту законом.

Згідно з п. 2 ч.1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

А відповідно до п. 7 цієї ж статті КАС України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Виходячи з наведеного, судова колегія приходить до висновку про те, що цей спір підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Правовий висновок з цього питання Велика Палата Верховного Суду виклала у постанові від 04 квітня 2018 р. у справі № 826/9928/15.

Відповідно до статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Згідно із ч. 3 ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Керуючись статтями 315, 320, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу громадянина Ірану ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 липня 2018 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Постанова складена в повному обсязі 06 листопада 2018 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя Г.В.Земляна

суддя В.П.Мельничук