Справа № 815/1856/18
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2018-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/1856/18

Категорія: 8.2 Головуючий в 1 інстанції: Білостоцький О. В.

Судова колегія Пятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

ОСОБА_1

при секретарі: Шатан В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 липня 2018р. по справі за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2018р. ГУ ДФС в Одеській області звернулося в суд із позовом до ФОП ОСОБА_3 , в якому просило підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна ФОП ОСОБА_2 згідно рішення ГУ ДФС в Одеській області від 17.04.2018р..

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що у квітні 2018р. фахівцями ГУ ДФС в Одеській області здійснено вихід на торгову точку ФОП ОСОБА_2 з метою здійснення контролю щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності документа, що підтверджує державну реєстрацію фізичних осіб-підприємців відповідно до закону, ліцензій, патентів, свідоцтв, дотриманням роботодавцем законодавства щодо укладених трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). Однак, співробітникам ГУ ДФС в Одеській області було відмовлено у допуску до проведення фактичної перевірки, про що складені наступні документи: акт про відмову отримання направленнями на проведення фактичної перевірки за №412/15-32-13 від 16.04.2018р., акт про не допуск до перевірки за №411/15-32-13 від 16.04.2018р. та акт відмови від підпису акту не допуску до перевірки.

На підставі встановлених обставин заступник начальника ГУ ДФС в Одеській області звернувся до начальника ГУ ДФС в Одеській області із заявою про застосування умовного адміністративного арешту ФОП ОСОБА_2

За результатами розгляду вказаного звернення 17.04.2018р. начальником ГУ ДФС в Одеській області прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна ФОП ОСОБА_2 за юридичною адресою: 66200, Одеська область, Савранський район, смт.Саврань, вул.Петровського, 17.

Позивач вважає, що ФОП ОСОБА_2 неправомірно відмовлено у допуску посадових осіб ГУ ДФС в Одеській області до проведення фактичної перевірки (за наявності законних підстав для її проведення), а тому позивачем було обґрунтовано прийнято рішення про застосування умовного арешту майна платника податків, яке він просить підтвердити в судовому порядку.

Посилаючись на зазначені обставини просило позов задовольнити.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 липня 2018р. в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно дост.316КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову про підтвердження адміністративного арешту суд першої інстанції виходив з того, що субєктом владних повноважень недотриманий строк для звернення до суду із відповідними вимогами, а також під час розгляду справи не надано письмових доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та обєктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено, підтверджено матеріалами справи і не спростовано сторонами, що на підставі наказу №2668 від 13.04.2018р. та направлень на перевірку від 13.04.2018р. №№2736/13-04, 2737/13-04, 2738/13-05, працівниками податкового органу 16.04.2018р. було здійснено вихід на торгову точку ФОП ОСОБА_2, що знаходиться на території ринку смт.Саврань та магазину-складу за адресою: Одеська область, смт.Саврань, вул. Жовтневої революції,72.

Між тим, працівникам податкового органу було відмовлено у допуску до проведення фактичної перевірки, про що складені наступні документи: акт про відмову отримання направленнями на проведення фактичної перевірки від 16.04.2018р. №412/15-32-13 (а.с.18), акт про не допуск до перевірки від 16.04.2018р. №411/15-32-13 (а.с.18) та акт відмови від підпису акту не допуску до перевірки (а.с.19).

17 квітня 2018р. начальником ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_4 о 12 год. 55хв. було прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна ФОП ОСОБА_2 за юридичною адресою: 66200, Одеська область, Савранський район, смт. Саврань, вул. Петровського, 17 (а.с.8).

ГУ ДФС в Одеській області просить суд підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 згідно рішення головного управління ДФС в Одеській області від 17.04.2018р.

Перевіряючи обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна ФОП, з урахування підстав, з якими податковий орган просить його підтвердити, судова колегія виходить з наступного.

У відповідності до п.94.1 ст.94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу (пп.94.2.3 п.94.2 ст.94 ПК України).

Як зазначено в п.94.10 ст.94 ПК України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом

Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено).

При цьому, відповідно до п.94.19 ст.94 ПК України адміністративний арешт припиняється у разі відсутності протягом вказаного строку рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

Аналогічна процесуальна позиція містіться і в Кодексі адміністративного судочинства України.

Так згідно ч.1 ст.283 КАС України провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів, зокрема, щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Частиною 7 статті 283 КАС України передбачено, що у разі постановлення судом ухвали про відкриття провадження у справі суд приймає рішення по суті заявлених вимог не пізніше 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду.

Із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що законодавець, при прийнятті норми щодо можливості застосування адміністративного арешту майна платника податків (зокрема, у разі не допуску такою особою працівників податкових органів до проведення перевірки), виходив з того, що застосування арешту є особливим видом забезпечення повноти та об'єктивності проведення податкової перевірки, оскільки ухилення платника податків від проведення перевірки може вказувати на його бажання приховати певні докази, що вказують на його недобросовісність.

Отже, вищенаведені норми діючого законодавства вказують на необхідність судового контролю за діями податкового органу та захист прав платника податків від можливих зловживань з боку податкового органу.

Стаття 283 КАС України встановлює особливий (оперативний) порядок розгляду такої заяви, та імперативно приписує необхідність негайного виконання судового рішення за результатами такого розгляду.

Як зазначено в наведеній процесуальній нормі, суд при розгляді вказаної заяви здійснює функцію контролю за правомірністю дій податкового органу щодо застосування арешту, при розгляді позовних вимог податкового органу щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків суд розглядає публічно-правовий спір в загальному порядку.

В пп.94.19.1 п.94.19 ст.94 ПК України чітко визначено, що припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв'язку з відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 94.10 цієї статті, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

Беручи до уваги той факт, що з моменту прийняття начальником ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_4 рішення від 17.04.2018р. про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, на час розгляду справи сплинуло 96 годин, суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погоджується апеляційний суд, що адміністративний арешт майна ФОП ОСОБА_2 в силу законодавчих приписів пп.94.19.1 п.94.19 ст.94 ПК України вже припинено.

З урахуванням наведених обставин та доказів, суд вважав, що підстав для задоволення адміністративного позову Головного управління ДФС в Одеській області, та підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна ФОП ОСОБА_2Д згідно рішення ГУ ДФС в Одеській області від 17.04.2018р. не має.

У відповідності до вимог ч.5 ст.283 КАС України, у податкового органу є право на повторне звернення із заявою про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна в порядку загального позовного провадження передбачено лише за умови попередньої відмови у відкритті провадження за заявою.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, рішення про відмову у відкритті провадження за заявою податкового органу судом не приймалось. А тому суд повинен вирішувати спір в загальному порядку, виходячи із наданих до матеріалів справи доказів.

З наданих до справи документів випливає, що працівники податкового органу не були допущені до перевірки не відповідачем - ФОП ОСОБА_2, а іншою особою, яка не була наділена повноваженнями вирішувати питання у допуску до проведення перевірки і надання певних документів.

Виходячи з того, що податковим органом не надано достатньо письмових доказів обґрунтованості позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову. Судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вказаного висновку правомірно.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,316 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 липня 2018р. залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 6 листопада 2018р.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.В. Крусян

ОСОБА_1