Справа № 826/3868/18
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2018-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

06 листопада 2018 року № 826/3868/18

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі: головуючого судді Шевченко Н.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Термосантехсервіс» до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування рішень,

У С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Термосантехсервіс» (далі по тексту - позивач, ТОВ «Термосантехсервіс») звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі по тексту - відповідач, ГУ ДФС у місті Києві), у якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №, №, № від 19.07.2017.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що висновки Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, на яких ґрунтуються оскаржувані податкові повідомлення-рішення є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки фінансово-господарські операції позивача з контрагентами є реальними, що підтверджується, за твердженнями позивача, належним чином оформленою первинною документацією.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, про що надав суду відзив на адміністративний позов, вказавши про правомірність оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, прийнятих у межах наданих контролюючому органу повноважень, у зв'язку з виявленими під час перевірки порушеннями вимог податкового законодавства з боку позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів. Представники сторін заявили клопотання про продовження розгляду справи у порядку письмового провадження.

Так, на підставі положень ч. 3 ст. 194 КАС України суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Як убачається з матеріалів справи, на підставі направлень № 559/26-15-14-01-01, № 560/26-15-14-01-01, №1777/26-15-14-03-03, №1142/26-15-14-06-03, №561/26-15-14-01-01 та наказу № 3193 від 27.04.2017 контролюючим органом проведена документальна планова виїзна перевірка позивача з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.03.2017.

Проведеною перевіркою установлено порушення:

- п. п. 14.1.27, 14.1.36 п. 14.1. ст. 14, п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп.134.1.1. п.134.1 ст.134, п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження суми податку на прибуток на загальну суму 555 678,00 грн.;

- п. п.198.1, пп. 198.3, пп. 198.2, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті встановлено заниження суми податку на додану вартість на загальну суму 483 265,00 грн., в тому числі: за листопад 2014 року на суму 11 749,00 грн., за грудень 2014 року на суму 84 446,00 грн., за червень 2015 року на суму 22 356,00 грн., за липень 2015 року на суму 44 918,00 грн., за вересень 2015 на суму 26 991,00 грн., за жовтень 2015 року на суму 10 069,00 грн., за листопад 2015 року на суму 46 066,00 грн., за квітень 2016 року на суму 109 595,00 грн., за травень 2016 року на суму 30 056,00 грн., за червень 2016 року на суму 43 176,00 грн., за листопад 2016 року на суму 510,00 грн., за лютий 2017 року 53 333,00 грн.;

- п. п. 57.1, 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України за несвоєчасну сплату частини нарахованої по декларації з податку на додану вартість за 2014 року частину суми податку на додану вартість, в розмірі 7 665,90 грн. з простроченням до 30 календарних днів; несвоєчасну сплату частини нарахованої по декларації з податку на додану вартість за червень 2014 року частину суми податку на додану вартість, в розмірі 7 704,20 грн. з простроченням до 30 календарних днів.

За результатами вищевказаної документальної позапланової виїзної перевірки відповідачем складено акт № 270/26-15-14-01-01/33447996 від 26.06.2017.

На підставі висновків акта перевірки Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві прийняті податкові повідомлення-рішення від 19.07.2017 № по податку на прибуток в розмірі 694 598,00 грн. (у тому числі штрафні санкції на суму 138 920,00 грн.), № по податку на додану вартість у розмірі 604 081,00 грн. (у тому числі штрафні санкції на суму 120 816,00 грн.) та № про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) та/або пені по податку на додану вартість у розмірі 1 537,01 грн.

Позивач, вважаючи, що вказані рішення прийняті з порушенням норм податкового законодавства, що призводить до порушення його прав та інтересів, звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України (надалі по тексту також - ПК України) (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Згідно з п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

При цьому, відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Приписами п. 198.3 ст. 198 ПК України установлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Положеннями п. 201.1 ст. 201 ПК України визначено, що на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Таким чином, податкові накладні складені з порушенням вимог діючого законодавства, не можуть вважатися документами, підтверджуючими право покупця на включення до податкового кредиту сум ПДВ.

Наявність у покупця належно оформлених документів, які відповідно до Кодексу необхідні для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих продавцями податкових накладних, не є безумовною підставою для включення до складу податкового кредиту сум ПДВ.

Згідно з п. 201.7 ст. 201 Кодексу податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Первинні документи для надання їм юридичної сили повинні мати обов'язкові реквізити, передбачені ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

У іншому випадку, відповідно до норм податкового законодавства у платника податків не виникає права відносити до складу податкового кредиту, витрати без належних на те документів, обов'язковість заповнення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Частиною 1 статті 9 вказаного Закону визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (частина 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Так, проведеною податковим органом перевіркою встановлено порушення позивачем норм податкового законодавства.

Судом під час дослідження господарської мети при укладенні позивачем договорів з контрагентом було встановлено наступне.

Факт отримання та оприбуткування ТОВ «Термосантехсервіс» товару (робіт та послуг) від ТОВ «Корес Лтд», ТОВ «Міжрегіональна металургійна компанія», ПП «Адітум Маркет», ПП «Калєв», ТОВ «МДНС», ТОВ «Смарт Трейд Кост», ТОВ «Фокус Трейд», ТОВ «Котиара» та ТОВ «Лексея» у відповідних податкових періодах, зазначених в акті перевірки, підтверджується складеними та оформленими належним чином договорами, а також складеними на їх виконання первинними бухгалтерськими та податковими документами, зокрема актами про надання послуг, податковими накладними, платіжними дорученнями та іншими документами.

Так, між позивачем (замовник) та ТОВ «Фокус Трейд» (підрядник) укладено договір підряду від 20.10.2014 № 10/20, відповідно до умов якого, замовник доручає, а підрядник зобов'язується на власний ризик виконати у відповідності до умов договору роботу згідно з п. 2.1.1, а замовник зобов'язується прийняти і оплатити її.

Відповідно до умов вказаного договору підрядник зобов'язується виконати підрядні роботи по прокладанню зовнішніх мереж водопроводу житлово-офісного комплексу по вул. Гоголівській, 43 в Шевченківському р-ні м. Києва. Своїми силами та засобами, використовуючи власне обладнання та інструмент, організувати, виконати роботи. Сплатити вартість прийнятих робіт у строки передбачені договором на підставі довідки Ф.КБ-3 та актів виконаних робіт Ф.КБ-2в.

Загальна вартість підрядних робіт по договору складає 422 228,65 грн., крім того ПДВ - 84 445,73 грн.

До перевірки були надані локальні кошториси:

- локальний кошторис №6-1-1 на зовнішні мережі водопроводу В1 зовнішні мережі водопроводу В1 від 20.10.2014. Відповідно до даних вказаного кошторису: кошторисна вартість 152,323 тис. грн., кошторисна трудомісткість 1,461 тис. люд.-год, кошторисна заробітна плата 21,721 тис. грн., середній розряд роботі 2,8 розряд;

- локальний кошторис №6-1-2 на зовнішні мережі водопроводу В1 зовнішні мережі водопроводу В1 від 20.10.2014. Відповідно до даних кошторису: кошторисна вартість 242,802 тис. грн., кошторисна трудомісткість 5,198 тис. люд.-год., кошторисна заробітна плата 92,310 тис. грн., середній розряд робіт 4,8 розряд.

До перевірки також надано акт приймання виконавчих будівельних робіт за грудень 2014 року №1 форми КБ-2в на виконання робіт по прокладанню зовнішніх мереж водопроводу житлово-фінансового комплексу по вул. Гоголівській,43 в Шевченківському р-ні м. Києва на загальну суму 506 674,38 грн. (в т.ч. ПДВ 84 445,73 грн.).

Розрахунки між підприємствами проводились в безготівковій формі. Позивачем перераховано на розрахунковий рахунок ТОВ «Фокус Трейд» грошові кошти на загальну суму 150 000,00 грн. від 24.12.2014 та у сумі 151 674,38 грн. від 22.01.2015, 30.01.2015, 23.02.2015, що підтверджено наданими до перевірки банківськими виписками.

ТОВ «Фокус Трейд», податковий номер 39328673, зареєстровано Запорізьким міським управлінням юстиції від 31.07.2014 №0032240. Знаходиться на обліку у Запорізькій ОДПІ ГУ ДФС з 01.08.2014 №44. Основний вид діяльності підприємства - будівництво житлових і нежитлових будівель.

Матеріалами справи встановлено, що ТОВ «Фокус Трейд» згідно умов вказаного вище договору виконало для позивача підрядні роботи по прокладенню зовнішніх мереж водопроводу по вул.. Гоголівська, 43 в м. Києві під час будівництва житлово-офісного комплексу на суму 506 674,38 грн., в тому числі ПДВ на суму 84 445,73 грн., що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт №1 за грудень 2014 року.

На виконання даних робіт ТОВ «Фокус Трейд» мало ліцензію серії АЕ №524232 від 07.10.2014.

Також, вказані вище роботи ТОВ «Термосантехсервіс» придбавало у ТОВ «Фокус Трейд» відповідно до договору виконання підрядних робіт №24 від 19.07.2013 з замовником ПП «Будмаш».

Зазначені роботи були прийняті замовником, що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт №4 за грудень 2014 року.

Відповідно до актів: № 4/2 технічного приймання каналізаційної мережі від 12.03.2015; №5/2 технічного приймання каналізаційної мережі від 12.03.2015; №6/2 технічного приймання каналізаційного колектора (магістралі) від 12.03.2015; №227 меж обслуговування зовнішніх водопровідних мереж від 19.03.2015 та №15-53 технічного приймання вводів водопроводу від 19.03.2015 роботи були прийняті головним інженером управлінням експлуатації водопровідних мереж ДЕВГ ПАТ «Київводоканал» та замовником.

Таким чином, позивачем та ТОВ «Фокус Трейд» дотримано вимоги щодо належного відображення господарських операцій за договором підряду від 20.10.2014 № 10/20, шляхом підтвердження їх відповідними первинними документами, оформленими у відповідності до вимог ст. 1 та 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Між позивачем (замовник) та ТОВ «МДНС» (підрядник) укладено договір підряду від 14.04.2014 №12/04, відповідно до умов якого замовник доручає, а підрядник зобов'язується на власний ризик виконати у відповідності до умов договору роботу згідно з п. 2.1.1, а замовник зобов'язується прийняти і оплатити її.

Підрядник зобов'язується виконати підрядні роботи по прокладанню зовнішніх мереж каналізації по об'єкту: торговельно-офісний центр по просп. Московському, 28-А в Оболонському р-ні м. Києва, своїми силами та засобами, використовуючи власне обладнання та інструмент, організувати, виконати роботи.

Загальна вартість підрядних робіт по договору складає: БМР - 57 787,65 грн.; ПДВ - 11 557,53 грн., а всього 69 345,18 грн.

До перевірки був наданий:

- локальний кошторис №6-1-1 на зовнішні мережі каналізації, викладений в поточних цінах станом на 01 липня 2012 року. Відповідно до даних вказаного кошторису: кошторисна вартість 55,366 тис. грн., кошторисна трудомісткість 0,595 тис. люд.-год, кошторисна заробітна плата 11,255 тис. грн., середній розряд робіт 3,4 розряд.

Крім того, до перевірки надано акт №1 приймання виконання будівельних робіт за травень 2014 року форми КБ-2в на приймання виконаних робіт по об'єкту: торговельно-офісний центр по просп. Московському, 28-А в Оболонському р-ні м. Києва на загальну суму 69 345,18 грн. (в т.ч. ПДВ 11 557,53 грн.) та довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (примірна форма КБ-3) за травень 2014 року від 30.05.2014, відповідно до якої загальна вартість робіт на загальну суму 69 345,18 грн. (в т.ч. ПДВ 11 557,53 грн.).

Розрахунки між підприємствами проводились в безготівковій формі. Позивачем перераховано на розрахунковий рахунок ТОВ «МДНС» грошові кошти на загальну суму 69 345,18 грн., що підтверджено наданими до перевірки банківськими виписками від 13.06.2014, 02.07.2014. Згідно наданої до перевірки картки рахунку 631 по контрагенту ТОВ «МДНС» заборгованість між підприємствами відсутня.

Таким чином, позивачем та ТОВ «МДНС» дотримано вимоги щодо належного відображення господарських операцій за вказаним договором підряду, шляхом підтвердження їх відповідними первинними документами, оформленими у відповідності до вимог ст. 1 та 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Між позивачем (замовник) та ТОВ «СМАРТ ТРЕЙД КОСТ» (підрядник) укладено договір підряду від 03.11.2014 №03/11, відповідно до умов якого підрядник бере на себе зобов'язання своїми силами і засобами виконати роботи по улаштуванню мереж зовнішнього водопостачання до Універсаму, розташованому по вул. Оленівська, 3 в Подільському районі м. Києва. Строк виконання робіт: 1 місяць.

Відповідно до умов вказаного договору вартість виконаних робіт - договірна ціна робіт визначається на основі приблизного кошторису, є динамічною і складає 42 744,00 грн., крім того ПДВ - 8 548,80 грн., всього разом з ПДВ 51 292,80 грн.

До перевірки було надано:

- локальний кошторис №2-1-1 на зовнішні мережі водопроводу (В1) зовнішні мережі водопостачання. складений в поточних цінах станом на 20.10.2014. Відповідно до даних кошторису: кошторисна вартість 41,95525 тис. грн., кошторисна трудомісткість 0,19391 тис. люд.-год, кошторисна заробітна плата 2,9415 тис. грн., середній розряд робіт 2,4 розряд;

- акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2014 року форми КБ-2в на приймання виконаних робот по улаштуванню мереж зовнішнього водопостачання до Універсаму, розташованому по вул. Оленівська, 3 в Подільському районі м. Києва на загальну суму 51 292,80 грн. (в т.ч. ПДВ 8 548,80 грн.);

- довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (примірна форма КБ-3) за листопад 2014 року від 28.11.2014 відповідно до якої загальна вартість робіт на загальну суму 51 292,80 грн. (в т.ч. ПДВ 8 548,80 грн.).

Також, між позивачем (замовник) та ТОВ «СМАРТ ТРЕЙД КОСТ» (підрядник) укладено договір підряду від 03.11.2014 №03/11/1, відповідно до умов якого підрядник виконує підрядні роботи по аварійному ремонту тепломережі на території ДП «УкрНДНЦ» по вул. Святошинська, 2 у Святошинському районі м. Києва.

Відповідно до умов вказаного договору вартість виконаних робіт - загальна вартість підрядних робіт складає 16 003,00 грн. та ПДВ - 3 200,60 грн., а всього з ПДВ 19 203,60 грн.

До перевірки позивачем надано:

- акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2014 року форми КБ-2в на приймання виконаного аварійного ремонту тепломережі на території ДП «УкрНДНЦ» по вул. Святошинська, 2 у Святошинському районі м. Києва. на загальну суму 10 203,60 грн. (в т.ч. ПДВ 3 200,60 грн.);

- довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (примірна форма КБ-3) за листопад 2014 року від 07.11.2014 відповідно до якої загальна вартість робіт на загальну суму 19 203,60 грн. (в т.ч. ПДВ 3 200,60 грн.).

Розрахунки між підприємствами по вищевказаним договорам проводились в безготівковій формі. ТОВ «Термосантехсервіс» перераховано на розрахунковий рахунок ТОВ «СМАРТ ТРЕЙД КОСТ» грошові кошти на загальну суму 70 496,40 грн., що підтверджено наданими до перевірки банківськими виписками від 01.12.2014, 04.12.2014.

Згідно наданої до перевірки картки рахунку 631 по контрагенту ТОВ «СМАРТ ТРЕЙД КОСТ» заборгованість між підприємствами відсутня.

Таким чином, позивачем та контрагентами дотримано усіх вимог щодо належного відображення господарських операцій, шляхом підтвердження їх відповідними первинними документами, оформленими у відповідності до вимог ст. 1 та 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що, в свою чергу, відповідно до вимог п. 198.1. ст. 198 та п. 198.6. ст. 198 ПК України (які, на думку відповідача, начебто, порушені позивачем) є підставою та правом позивача віднести суми податку на додану вартість, до складу податкового кредиту з податку на додану вартість.

Також, між позивачем (покупець) та ТОВ «КОТИАРА» (продавець) укладено договір купівлі-продажу від 26.06.2015 №2606, відповідно до умов якого продавець зобов'язується передати у власність покупця товар в асортименті та по цінам, вказаним в рахунку-фактурі, накладних, які є невід'ємною частиною цього договору, а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його на умовах цього договору.

Так, матеріалами справи установлено, що на виконання умов вказаного вище договору ТОВ «КОТИАРА» поставлено позивачу товар загальною вартістю 213 137,93 грн., в тому числі ПДВ - 35 522,99 грн., що підтверджується: видатковою накладною №97 від 26.06.2015.

Розрахунки між підприємствами проводились в безготівковій формі, позивачем перераховано на розрахунковий рахунок ТОВ «КОТИАРА» грошові кошти на загальну суму 213 137,93 грн., що підтверджується наданими до перевірки банківськими виписками від 13.07.2015, 21.08.2015.

Також, між позивачем (покупець) та ТОВ «КОРЕС ЛТД» (продавець) укладено договір купівлі-продажу від 26.06.2015 №26/06, відповідно до умов якого продавець зобов'язується передати у власність покупця товар в асортименті та по цінам, вказаним в рахунку-фактурі, накладних, які є невід'ємною частиною цього договору, а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його на умовах цього договору.

Матеріалами справи установлено, що на виконання умов вказаного вище договору ТОВ «КОРЕС ЛТД» поставлено позивачу товар загальною вартістю 190 504,44 грн., в тому числі ПДВ - 31 750,74 грн., що підтверджується: видатковою накладною №197 від 26.06.2015.

Розрахунки між підприємствами проводились в безготівковій формі, позивачем перераховано на розрахунковий рахунок ТОВ «КОРЕС ЛТД» грошові кошти на загальну суму 190 504,44 грн., що підтверджується наданими до перевірки банківськими виписками від 10.05.2015, 21.08.2015.

Також, між позивачем (покупець) та ТОВ «АДІТУМ МАРКЕТ» (постачальник) укладено договір поставки від 25.11.2015 №168, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується передавати (поставляти), а покупець приймати замовлений товар (щебінь, керамзіт, відсів, пісок та інші будівельні матеріали) та здійснювати його оплату. Загальна кількість, асортимент, одиниця виміру, ціна за одиницю вимірювання, загальна вартість, умови та строки поставки і оплати яких визначена сторонами у рахунках.

Матеріалами справи установлено, що на виконання умов вказаного вище договору ТОВ «АДІТУМ МАРКЕТ» поставлено позивачу товар загальною вартістю 238 593,60 грн., в тому числі ПДВ - 39 765,60 грн., що підтверджується видатковою накладною №594 від 25.11.2015 та загальною вартістю 37 800,00 грн., в тому числі ПДВ - 6 300,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №597 від 27.11.2015.

Розрахунки між підприємствами проводились в безготівковій формі, позивачем перераховано на розрахунковий рахунок ТОВ «АДІТУМ МАРКЕТ» грошові кошти на загальну суму 196 393,60 грн., що підтверджується наданими до перевірки банківськими виписками від 26.11.2015, 27.11.2015.

Також, між позивачем (замовник) та ТОВ «ЛЕКСЕЯ» (виконавець) укладено договір надання послуг від 01.02.2017 №24-17, відповідно до умов якого виконавець зобов'язується надати замовнику послуги вантажної, будівельної техніки відповідно до протоколів узгодження вартості послуг, а саме виконавець зобов'язаний надати замовнику техніку у технічно справному стані, придатну для експлуатації, заправлену ПММ, зі штатними водіями та екскаваторником.

Матеріалами справи установлено, що на виконання умов вказаного вище договору були надані акт надання послуг №46 від 28.02.2017, товарно-транспортні накладні за формою №1-ТН: №46/01 від 01-03.02.2017, №46/02 від 01-0302.2017, №46/04 від 06-10.02.2017, №46/05 від 06-10.02.2017, №46/08 від 13-17.02.2017, №46/10 від 20-24.02.2017, №46/11 від 20-24.02.2017, №46/13 від 27-28.02.2017, №46/14 від 27-28.02.2017 та податкова накладна №29 від 28.02.2017.

Судом встановлено, що згідно договору надання послуг №24-17 від 01.02.2017 та акту надання послуг №46 від 28.02.2017, ТОВ «ЛЕКСЕЯ» надало ТОВ «Термосантехсервіс» послуги самоскидів та екскаватора на суму 266 666,67 грн., в тому числі ПДВ на суму 53 333,33 грн., що підтверджується вказаними вище товарно-транспортними накладними №. № 46/01, 46/02, 46/04, 46/05, 46/07, 46/08, 46/10, 46/11, 46/13 та 46/14.

Також, слід зазначити, що вказані послуги та перевезення були здійснені під час будівельних робіт в смт. Василівка Дніпропетровської області для замовника ТОВ «Інтерпроект GMBH» згідно договору підряду №23/09/16 від 23.09.2016 та актів приймання виконаних будівельних робіт №№ 4, 5, 6 за березень 2017 рік.

Окрім вказаного вище, між позивачем (покупець) та ТОВ «Міжрегіональна металургійна компанія» (продавець), без укладання господарського договору в письмовій формі, відбулися фінансово-господарські відносини, відповідно до наданих до перевірки: податкових накладних №88 від 28.09.2015, №98 від 30.09.2015 та видаткової накладної №РН-300903 від 30.09.2015; податкової накладної №56 від 20.10.2015 та видаткової накладної №РН-221006 від 22.10.2015; податкової накладної №38 від 21.06.2016.

Рахунки між підприємствами проводились у безготівковій формі. Позивачем перераховано на розрахунковий рахунок ТОВ «Міжрегіональна металургійна компанія» грошові кошти на загальну суму 225 419,53 грн., що підтверджено наданими до перевірки банківськими виписками від 28.09.2015, 30.09.2015, 20.10.2015, 04.10.2016.

Разом з вказаним, суд зазначає, що ТОВ «Міжрегіональна металургійна компанія» зареєстроване як платник податку Подільською районною в місті Києві державною адміністрацією від 05.12.2014 №0033104 та знаходиться на обліку у ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у місті Києві з 08.12.2014.

Також, між позивачем (покупець) та ПП «Калєв» (продавець), без укладання господарського договору у письмовій формі, відбувалися фінансово-господарські відносини відповідно до наданих до перевірки: податкових накладних №43 від 21.06.2016, №38 від 16.06.2016, №38 від 21.06.2016, №64 від 27.05.2016, №45 від 19.04.2016, №42 від 19.04.2016, №43 від 19.04.2016, №44 від 19.04.2016, №44 від 24.02.2016, №40 від 23.02.2016 та видаткових накладних №751 від 21.06.2016, №750 від 21.06.2016, №749 від 16.06.2016, №523 від 27.05.2016, №463 від 19.04.2016, №466 від 19.04.2016, №465 від 19.04.2016, №464 від 19.04.2016, №184 від 24.02.2016, №185 від 23.02.2016.

Рахунки між підприємствами проводились у безготівковій формі. Позивачем перераховано на розрахунковий рахунок ПП «Калєв» грошові кошти на загальну суму 1 096 960,28 грн., що підтверджено наданими до перевірки банківськими виписками від 23.02.2016, 24.02.2016, 19.04.2016, 27.05.2016, 16.06.2016, 21.06.2016.

ПП «Калєв» зареєстроване як платник податку та знаходиться на обліку у ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у місті Києві з 01.01.2016.

Слід також зазначити, що товари, придбані ТОВ «Термосантехсервіс» у ТОВ «Межрегіональна металургійна компанія» в 2015 році на суму 225 419,53 грн., у тому числі ПДВ на суму 37 569,92 грн., та ПП «Калєв» в 2016 році на суму 1 096 960,28 грн., у тому числі ПДВ на суму 182 827,31 грн., були списані протягом 2015-2016 років під час виконання будівельних робіт для замовників ТОВ «Будівельно-консалтингова фірма «Граніт», ТОВ «Вікойл», ТОВ «БВК УРБІ», ТОВ «Агенство екологічних досліджень», ТОВ «Будівельні мережі», ТОВ «Моноліт Євробуд», ТОВ Авто-Актив», Вишгородського міського комунального підприємства «Водоканал», ТОВ «Аптека Біокон», за адресами: вул. Єреванська, Березняківська, пр-т Малиновського, Московський, 19-Б, Конча-Заспа, Коцюбинське, вул. Гетьмана, 6, Метрологічна, Берковецька, 6, Кільцева дорога, 14, хутор Редьки, вул. Підвисоцького, 4-В, Чорновола, Старокиївська, 10, Франка, 11, та Березняківська, 28.

Вказане списання підтверджується актами списання за 2015-2016 роки, наявними в матеріалах справи.

Щодо фактичного здійснення господарських операцій між ТОВ «Термосантехсервіс» та контрагентами, то відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Крім того, в акті перевірки відсутні посилання на докази, які підтверджують, що позивачу було відомо про порушення з боку контрагентів податкового законодавства, отже, будь-які умисні дії з боку ТОВ «Термосантехсервіс» стосовно ухилення від сплати податків шляхом укладення нікчемного правочину - відсутні.

Враховуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позивачем до матеріалів справи залучено сукупність первинних та інших документів, які в умовах звичайної ділової практики супроводжують та підтверджують фактичне вчинення платником податків господарських операцій, зокрема: договір про надання послуг, податкові накладні, акти здачі-прийняття робіт, звіт про результати виконаних робіт, які у сукупності не дають підстав для сумніву щодо реальності здійснення підприємством господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) чи їх невідповідності з господарською діяльністю позивача, та не свідчать про відсутність у позивача підстав для формування задекларованих позивачем податкових вигод у вказаному періоді.

Аналізуючи складені між позивачем та контрагентами первинні документи, що долучені до матеріалів справи, суд зазначає, що ці документи відповідають положенням законодавства та містять всі обов'язкові реквізити первинного документу, які передбачені статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а тому вказані документи мають юридичну силу та підтверджують реальний рух активів, зміну зобов'язань та капіталу позивача.

Судом також надано належну оцінку первинним документам у їх сукупності, які підтверджують показники, відображені платником податків у податковій звітності, та встановлено умови реального здійснення господарської операції, яка призвела до об'єктивної зміни складу активів позивача.

Висновки відповідача ґрунтуються лише на припущеннях, а не аналізу суті та наслідків господарських операцій, які мали місце у перевіряємих періодах, що, в свою чергу, не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірних договорів за умови наявності первинних документів, які спростовують такі доводи.

При цьому, слід зазначити, що чинним законодавством України на сторону господарських операцій - покупця товару (робіт, послуг), який є платником податків, не покладено обов'язку в подальшому за можливі будь-які неправомірні дії постачальників товару (послуг) зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на формування валових витрат та податкового кредиту.

Водночас, лише достовірне встановлення в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісним постачальником з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальника чи сприяння ухиленню постачальником товару від виконання податкових зобов'язань може слугувати підставою для відмови в праві на валові витрати та праві на податковий кредит. При цьому такі висновки не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а можуть ґрунтуватися лише на доказах, що відповідають критеріям, визначеним у статті 70 Кодексу, тобто бути належними, допустимими і достовірними.

Аналогічна правова позиція викладена Вищим адміністративним судом України в рішеннях від 05.10.2015 (справа №К/9991/44826/12), від 21.09.2015 (справа №К9991/35087/12) та від 15.09.2015 (справа №К/800/13763/14).

Крім того, чинне законодавство не ставить умовою виникнення податкових зобов'язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів або спеціальних дозволів у останніх. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов'язань, адже, поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов'язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов'язань. А відтак, за умови невстановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

В разі порушення контрагентом податкової дисципліни, відповідальність та негативні наслідки мають настати саме для цієї особи. Чинне законодавство не зобов'язує платника податків перевіряти безпосереднього контрагента на предмет виконання ним вимог податкового законодавства перед тим, як відносити відповідні суми витрат до валових витрат та суми податку на додану вартість до податкового кредиту.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення від 19.07.2017 №005591401 та № є протиправними і підлягають скасуванню.

Стосовно визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.07.2017 № суд зазначає наступне.

Так, перевіркою дотримання термінів сплати податку на додану вартість по податкових деклараціях з податку на додану вартість за період з 01.01.2014 по 31.03.2017 встановлено: на порушення п. 57.1 ст. 57 ПК України ТОВ «Термосантехсервіс» несвоєчасно сплачено нараховану по декларації з податку на додану вартість за травень 2014 року від 16.06.2014 № суму податку на додану вартість, а саме - по декларації за травень 2014 року до 30.06.2015 ТОВ «Термосантехсервіс» потрібно було заплатити нараховану суму податку на додану вартість 21 047,00 грн. у зв'язку з тим, що на цю дату підприємство мало переплату у розмірі 13 381,09 грн., для погашення заборгованості потрібно було заплатити 21 047,00 грн., згідної платіжного доручення №364 від 17.07.2014 на суму 19 295,00 грн. (в частині 7 665,90 грн.) було погашено заборгованість в розмірі 7 665,90 грн.

Тобто ТОВ «Термосантехсервіс» несвоєчасно було сплачено частину нарахованої по декларації з податку на додану вартість за травень 2014 року частину суми податку на додану вартість в розмірі 7 665,90 грн. з простроченням до 30 календарних днів.

Також, на порушення п. 57.1 ст. 57 ПК України ТОВ «Термосантехсервіс» несвоєчасно сплачено нараховану по декларації з податку на додану вартість за червень 2014 року № від 21.07.2014 суму податку на додану вартість, а саме - по декларації за червень 2014 року до 30.07.2015 ТОВ «Термосантехсервіс» потрібно було заплатити нараховану суму податку на додану вартість 19 295,00 грн. у зв'язку з тим, що на цю дату підприємство мало переплату в розмірі 11 590,78 грн., для погашення заборгованості потрібно було заплатити 19 295,00 грн., згідно платіжного доручення №427 від 14.08.2014 на суму 16 809,00 грн. (в частині 7 704,20 грн.) було погашено заборгованість в розмірі 7 704,20 грн.

Тобто ТОВ «Термосантехсервіс» несвоєчасно було сплачено частину нарахованої по декларації з податку на додану вартість за червень 2014 року частину суми податку на додану вартість в розмірі 7 704,20 грн. з простроченням до 30 календарних днів.

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Як видно з матеріалів справи, позивачем несвоєчасно сплачено податок на додану вартість за відповідний період, обставини чого, між іншим, вірно відображено в акті перевірки.

Таким чином, наведені обставини та досліджені судом письмові докази суд вважає достатніми для висновку про те, що Товариством порушено терміни сплати узгоджених сум грошових зобов'язань з податку на додану вартість, визначених Податковим кодексом України.

Підсумовуючи викладене, оскільки позивачем не своєчасно сплачено грошові зобов'язання з податку на додану вартість, висновок контролюючого органу про порушення позивачем пункту 50.1 статті 50, пункту 57.1 статті 57 ПК України та застосування штрафу відповідно до пункту 126.1 статті 126 ПК України, за переконанням суду, є правомірним.

Таким чином, аналізуючи норми чинного законодавства, враховуючи висновки, викладені в акті перевірки, суд дійшов висновку про правомірність прийнятого відповідачем податкового повідомлення-рішення від 19.07.2017 № та як наслідок відсутність підстав для його скасування.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Ураховуючи наведене, проаналізувавши норми законодавства та надавши оцінку наявним доказам у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Термосантехсервіс» до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві № від 19.07.2017.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві № від 19.07.2017.

У іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Термосантехсервіс» (01001, м. Київ, вул. Михайлівська, 19 ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 19 480,19 (дев'ятнадцять тисяч чотириста вісімдесят гривень 19 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко