Справа № 826/12587/16
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2018-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Земляної Г.В., при секретарі - Бродацькій І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 вересня 2018 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Кабінету Міністрів України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Пенсійний фонд України, про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 січня 2018 року за нововиявленими обставинами.

Заява вмотивована існуванням істотних для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, які пов'язані із здійсненням судочинства Окружним адміністративним судом міста Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 вересня 2018 року у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.01.2018 року в адміністративній справі відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального і процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про:

-скасування постанови КМ України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.10.2011 №1210;

- визнання дій КМ України протиправними, злочинними;

- зобов'язання КМ України, оператора ядерної установки, компенсувати та відшкодувати ядерну шкоду заподіяну здоров'ю внаслідок нещасного випадку на виробництві під час виконання урядового спецзавдання, згідно наказу від 26.04.1986;

- зобов'язання КМ України, оператора ядерної установки, призначити довічно, нарахувати та виплачувати довічно додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі 100% мінімальної пенсії за віком;

- зобов'язання КМ України виплачувати підвищення до пенсії, як інваліду війни І групи згідно статей 2, 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1995 №3551-ХІІ;

- зобов'язання КМ України, оператора ядерної установки, виплатити всі борги згідно рішень суду та виконавчої служби в строк 1 місяць згідно Закону;

- зобов'язання КМ України здійснити контрольний перерахунок всіх видів пенсії з 04.03.1991 помісячно, по щорічно у відповідності до нормативно-правових актів по сьогодні (всі види пенсій окремо);

- зобов'язання КМ України здійснити індексацію всіх видів пенсій з дня їх призначення по сьогодні згідно даних Держкомстату.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 січня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 січня 2018 року без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.01.2018 у справі №826/12587/16 позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов'язання КМ України вчинити дії залишено без задоволення, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах норм матеріального права. Окрім того, відповідач не є тим органом державної влади на який покладено обов'язок щодо призначення, перерахунку та виплати пенсії позивачу. Такі обов'язки належать до компетенції та завдань управлінь ПФ України.

Як на підставу звернення із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами скаржник посилається на те, що нововиявленою обставиною є порушення відповідачем та судом норм діючого законодавства у сфері пенсійного забезпечення та у сфері захисту осіб, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Перевіряючи обґрунтованість вказаної заяви, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 2 статті 361 КАС України ідставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

В адміністративному судочинстві перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв'язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов'язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення. Ці обставини повинні бути належним чином підтверджені письмовими доказами, показаннями свідків, нотаріальною формою певних документів тощо.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об'єктивного повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення.

Аналогічний підхід до визначення підстав перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами викладений в Узагальненні судової практики розгляду адміністративними судами заяв про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами (постанова Пленуму Вищого адміністративного суду України від 22 травня 2015 року № 7).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.

Колегія суддів наголошує, що звертаючись до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, заявником не зазначено жодної нововиявленої обставини в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, а лише вказував на порушення процесуального права, яке на думку позивача порушив окружний адміністративний суд.

З огляду на зазначене підстав для задоволення заяви не вбачається.

За викладених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Зі змісту ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції повно та всебічно з'ясовано обставини в адміністративній справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального при дотриманні норм процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Міркування і твердження позивача в апеляційній скарзі не спростовують правильності правових висновків судового рішення.

Відповідно до п. 1. ч. 1 ст. 315, ч. 1 ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 312, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 вересня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 06 листопада 2018 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя Г.В.Земляна