Справа № 809/471/17
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2018-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/1146/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Сеника Р.П., Кухтея Р.В.

за участю секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 липня 2018 року, ухвалене суддею Кафарським В.В., 14:36:21 год., м. Івано-Франківськ, у справі за позовом ОСОБА_1 до Богородчанського районного відділу ДВС Головного територіального Управління юстиції у Івано-Франківській області про визнання незаконною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В:

03.04.2017 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Богородчанського районного відділу ДВС Головного територіального Управління юстиції у Івано-Франківській області, в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову відповідача про відкриття виконавчого провадження №53616122 від 22.03.2017.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 липня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що постанова про відкриття виконавчого провадження №53616122 від 22.03.2017 прийнята державним виконавцем відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Суд першої інстанції зазначає, що стягувачем не пропущено строк, встановлений для пред'явлення виконавчого листа №809/826/15, виданого 04.11.2015, а тому підстав для відмови у прийнятті виконавчого документа до виконання у державного виконавця не було. Крім того, згідно наказу №84-о від 19.01.2012 Буковський Г.В. призначений начальником Державної фінансової інспекції в Івано-Франківської області. Тобто він, як керівник стягувана мав право вчиняти дії від імені стягувана. Відповідно до Положення про Західний офіс Держаудитслужби, затверджений Наказом Держаудитслужби від 02.06.2016 за №23, офіс здійснює свої повноваження як безпосередньо, так і через управління. Відповідно, Буковський Г.В. як керівник управління Західного офісу Держаудитслужби в Івано-Франківській області, мав право пред'являти виконавчий документ до виконання.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, вважаючи його незаконним та необґрунтованим, ухваленим із порушенням норм матеріального права, ОСОБА_1 оскаржив її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 липня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначає, що згідно копії супровідного листа від 14.03.2017 №13-09-13-14/1207 повторно виконавчий лист №809/826/15, виданий 04.11.2015, стягувач пред'явив до Богородчанського районного відділу 21.03.2017, про що свідчить штамп ДВС з вх. № 604 від 21.03.2017, тобто після закінчення строків встановлених ч.1 ст.12 Закону України №1404-VIII «Про виконавче провадження», а не 14.03.2017, як це помилково зазначив суд першої інстанції. А тому, апелянт вважає, що державний виконавець не вправі був з цих підстав виносити постанову про відкриття виконавчого провадження від 22.03.2017, а повинен був згідно вимог п.2 ч.4 Закону України «Про виконавче провадження» повернути виконавчий документ без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, у зв'язку з пропущенням встановленого законом строку пред'явлення виконавчого документа до виконання. Даних обставин, які були підставою для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №53616122 від 22.03.2017, суд першої інстанції не врахував.

Крім того, апелянт зазначає, що виконавчий лист подав до відповідача начальник Буковський Г.В., при тому, що відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Буковський Г.В. не є керівником, і не має право вчиняти дії від імені Західного офісу Держаудитслужби, як органу державної влади, без довіреності. Відак, державний виконавець не вправі був і з цих підстав виносити постанову про відкриття виконавчого провадження від 22.03.2017, а повинен був згідно вимог п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» повернути виконавчий документ без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення.

Учасники справи на виклик апеляційного суду не прибули, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч.2 ст.313 КАС України.

На підставі ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що 21.03.2017 (згідно штампу з датою одержання) на адресу відділу державної виконавчої служби Богородчанського районного управління юстиції надійшов виконавчий лист, виданий 04.11.2015 року Івано-Франківським окружним адміністративним судом у справі №809/826/15 щодо стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_1,) безпідставно перерахованих коштів у розмірі 9 438,45 грн. в дохід державного бюджету України на реєстраційний рахунок №0023 в управлінні Державної казначейської служби України в Богородчанському районі, , код платежу 21080500 «Інші надходження».

22.03.2017 постановою головного державного виконавця Богородчанського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Івано-Франківській області відкрито виконавче провадження ВП №53616122 з виконання виконавчого листа №809/826/15, виданого 04.11.2015 року Івано-Франківським окружним адміністративним судом, про стягнення з ОСОБА_1 безпідставно перерахованих коштів у розмірі 9438,45 грн. в дохід державного бюджету.

В силу ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.1 ст.18 вищевказаного Закону виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідо до ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частинами 1, 5 статті 26 вищевказаного Закону передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Встановлено, що вперше виконавчий лист №809/826/15 від 04.11.2015 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 9 438,45 грн. безпідставно перерахованих коштів надійшов на виконання до відповідача 16.11.2015, що підтверджується копією супровідного листа від 12.11.2015 за №09-25-14-14/7836 (а.с. 118).

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 за №606-ХІV (далі - Закон №606-ХІV) (в редакції, чинній на момент пред'явлення вперше виконавчого листа), виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Отже, виконавчий лист №809/826/15 від 04.11.2015 пред'явлено в межах строку пред'явлення (строк пред'явлення виконавчого листа до виконання - 22.10.2016).

17.11.2015 головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Богородчанського РУЮ винесена постанова про відкриття виконавчого провадження (а.с. 121), яка отримана позивачем 19.11.2015, що підтверджується копією рекомендованого повідомлена про вручення поштового відправлення (а.с. 122).

Згідно відповіді № від 07.12.2015 на запит №15443702 від 04.12.2015 до Державної податкової служби України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками - юридичними особами та/або фізичними особами- підприємцями (а.с. 125), відповідачем виявлено у боржника відкриті рахунки у ПАТ КБ «Приватбанк».

У зв'язку із цим 24.12.2015 головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Богородчанського РУЮ винесена постанова про арешт коштів боржника, а саме на кошти р/р НОМЕР_2 та р/р №НОМЕР_3 в Івано-Франківському ПАТ КБ «Приватбанк», м. Івано-Франківськ, МФО 336677, що належать боржнику ОСОБА_1 у межах суми 10 466,83 (а.с. 127) та направлена на виконання в ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с. 126).

Із листа ПАТ КБ «Приватбанк» від 28.12.2015 №20.1.0.0.0/7- 20151228/3376 видно, що згідно гл. 10 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління НБУ №22 від 21.01.2004, арешт на рахунки позивача накладений у сумі 10 466,83 грн., однак на рахунках недостатньо коштів для виконання постанови про арешт коштів боржника від 24.12.2015 (а.с. 128).

Листом Територіального сервісного центру МВС від 24.12.2015 за №27/9/505, який відповідач отримав 25.12.2015, відповідача повідомлено, що згідно бази даних Єдиного державного реєстру МВС за ОСОБА_1, зареєстровано транспортні засоби (а.с. 130).

25.01.2016 головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Богородчанського РУЮ винесена постанова про затримання та вилучення транспортного засобу, належного боржнику, якою постановлено затримати та вилучити наступні транспортні засоби: VOLKSWAGEN LT 55 (1994), білий № дв. НОМЕР_4, № куз. НОМЕР_5, VOLKSWAGEN GOLF (1986), коричневий № дв. НОМЕР_7, № куз. НОМЕР_6 (а.с.132).

Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Богородчанського РУЮ від 25.01.2016 зупинено виконавче провадження у зв'язку із тим, що транспортний засіб боржника ОСОБА_1 перебуває у розшуку (а.с. 133).

12.10.2016 головним державним виконавцем Богородчанського районного відділу ДВС Головного територіального Управління юстиції у Івано-Франківській області винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все рухоме майно, що належить позивачу та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить позивачу (а.с. 129).

15.12.2016, керуючись п.2 ч.1.47 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV, головним державним виконавцем Богородчанського районного відділу ДВС Головного територіального Управління юстиції у Івано-Франківській області винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувану, оскільки автомобіль боржника не розшуканий протягом року.

Відповідно до п.1 ч.4. ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII, строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред'явлення виконавчого документа до виконання. Аналогічна норма містилась і у п.1 ч.1. ст.23 Закону України «Про виконавче провадження» за №606-XІV.

Частиною 5 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VІІІ передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Отже, після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюють, а час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховують - починається відлік нового строку для пред'явлення виконавчого документа.

Крім того, виконавчі документи, видані до набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 за №1404-VIII (до 05.10.2016), пред'являються до виконання у строки встановлені цим Законом.

Таким чином, з моменту повернення виконавчого листа №809/826/15 стягувачу, а саме з 15.12.2016 поновився строк його пред'явлення, який згідно ч.1 ст.12 Закону №1404-VIII становить три місяці.

Встановлено, що повторно виконавчий лист №809/826/15, виданий 04.11.2015, стягувач пред'явив 14.03.2017, що підтверджується копією супровідного листа від 14.03.2017 за №13-09-13-14/1207 (а.с. 137).

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що стягувачем не пропущено строк, встановлений для пред'явлення виконавчого листа №809/826/15, виданого 04.11.2015, а тому підстав для відмови у прийнятті виконавчого документа до виконання у державного виконавця не було.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно наказу №84-о від 19.01.2012 Буковський Г.В. призначений начальником Державної фінансової інспекції в Івано-Франківської області. Тобто він, як керівник стягувана мав право вчиняти дії від імені стягувана.

Відповідно до постанови КМУ від 06.04.2016 №266 «Про утворення міжрегіональних територіальних органів Державної аудиторської служби» реорганізовано територіальні органи Державної фінансової інспекції шляхом їх приєднання до відповідних міжрегіональних територіальних органів Державної аудиторської служби, тобто, як і стверджує позивач, Західний офіс державної аудиторської служби є правонаступником Державної фінансової інспекції в Івано-Франківської області.

Згідно Положення про Західний офіс Держаудитслужби, затверджений Наказом Держаудитслужби від 02.06.2016 за №23, офіс здійснює свої повноваження як безпосередньо, так і через управління. Відповідно, Буковський Г.В. як керівник управління Західного офісу Держаудитслужби в Івано-Франківській області, мав право пред'являти виконавчий документ до виконання.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що 22.03.2017 державним виконавцем здійснено виклик боржника ОСОБА_1 (а.с. 140), 30.06.2017 зроблено запит до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи та про осіб-боржників, які отримують пенсії (а.с. 141, 142), 30.06.2017 зроблено запит до Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб та про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або зичними особами-підприємцями (а.с. 143, 144), 21.09.2017 зроблено запит до відділу Держгеокадастру у Богородчанському районі та Територіального сервісного центру про надання інформації про наявність будь-якого майна, що зареєстроване за боржником ОСОБА_1 (а.с. 145), 21.09.2017 повторно здійснено виклик боржника ОСОБА_1 (а.с. 146). Однак всі ці заходи не дали жодних результатів щодо виконання виконавчого листа №809/826/15.

Згідно п.2 ч.1 ст.37 3акону №1404-VIII, виконавчий документ повертається стягувану, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

На виконання вказаної норми головним державним виконавцем Богородчанського районного відділу ДВС Головного територіального Управління юстиції у Івано-Франківській області 27.09.2017 винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувану.

Таким чином, суд апеляційний суд дійшов висновку, що головний державний виконавець Богородчанського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Івано-Франківській області при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №53616122 від 22.03.2017 з виконання виконавчого листа №809/826/15, виданого 04.11.2015 року Івано-Франківським окружним адміністративним судом та вчиненні при цьому виконавчих дій, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України, в зв'язку з чим судом першої інстанції правомірно відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Богородчанського районного відділу ДВС Головного територіального Управління юстиції у Івано-Франківській області про визнання незаконною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятого рішення не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.229, ч.3 ст.243, ст.ст. 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 липня 2018 року у справі №809/471/17 за позовом ОСОБА_1 до Богородчанського районного відділу ДВС Головного територіального Управління юстиції у Івано-Франківській області про визнання незаконною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Я. С. Попко
судді Р. П. Сеник
Р. В. Кухтей
Повне судове рішення складено 07.11.2018р.