Справа № 816/1223/18
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2018-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 р. м. ХарківСправа № 816/1223/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Подобайло З.Г.

суддів: Лях О.П. , Григорова А.М.

за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 07.05.2018, суддя Н.Ю. Алєксєєва, м. Полтава, повний текст складено 07.05.18 по справі № 816/1223/18

за позовом ОСОБА_1

до Шишацької районної державної адміністрації Полтавської області , Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07.05.2018р. відмовлено в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору. Позовну заяву ОСОБА_2 повернуто позивачеві.

ОСОБА_2, не погодившись щ ухвалою суду першої інстанції , подав апеляційну скаргу , вважає її упереджено-протиправною , посилається на вимоги Конституції України, КАС України, ЦПК України , ОСОБА_3 та на рішення №14-57цс18 21.03.2018р. ОСОБА_4 Верховного Суду України, Лист-Розяснення Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 09.08.2017р. №93-1517/0/4-17 по застосуванню ч.3 ст.22 Закону «Про захист прав споживачів» , посилається на протиправне невиконанням ГУДПСС Полтавській області правосудних рішень судів щодо поновлення на роботі, вимушено не працює, коштів не має, тому вимушений неодноразово звертатися до Комісії по призначенню субсидій при Шишацькій РДА, але упереджено-протиправним рішення Комісії необґрунтовано відмовлено в наданні субсидії на комунальні послуги, щодо оплати опалення в осінньо-зимовий період 2017-2018 років. Просить суд скасувати ухвалу від 07.05.2018р. про повернення позовної заяви, звільнити від сплати судового збору та задовольнити позовні вимоги.

Головне управління Держпродспоживслужби в Полтавській області вважає , що ухвала Полтавського окружного адміністративного суду від 07 травня 2018 р. про повернення позовної заяви прийнята відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з'ясованих та підтверджених доказами обставин в адміністративній справі, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін.

Шишацька районна державна адміністрація вважає , що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, скільки мотиви та підстави, зазначені в скарзі щодо скасування рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.05.2018 є безпідставними та необґрунтованими, натомність рішення суду ухвалено у відповідності до вимог чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи, в межах наданих суду повноважень, вірно застосовано норми матеріального та процесуального права, надано належну оцінку всім доказам, ґрунтуючись на обєктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та представників відповідачів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши обставини справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, суд апеляційної інстанції вважає , що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи ухвалу про повернення позовної заяви , суд першої інстанції виходив з того , що клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору є необґрунтованим, оскільки позивачем не надано доказів в підтвердження обставин того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору за поданий ними позов у встановлений законом порядку (довідка про доходи, докази про відсутність джерел доходу, копії трудової книжки, тощо). Щодо посилання позивача на відсутність доходів з 11.04.2016 суд зазначив, що в матеріалах справи містяться відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 1 кварталу 2012 по 4 квартал 2017 року, згідно яких позивач у березні 2017 року отримав дохід у вигляді заробітної плати в розмірі 251 287,00 грн., у зв'язку із чим у суду відсутні підстави вважати, що у позивача у 2017 році були відсутні доходи та що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік. Тобто, позивачем не надано документа про сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі у відповідності до заявлених позовних вимог. Також, вказує , що у наданій позивачем позовній заяві (уточненій) у порушення вимог пункту 2 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України не зазначено повне найменування (для юридичних осіб) відповідачів, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти та реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта щодо позивача, разом з тим, дані відомості позовна заява (уточнена) не містить. Отже, суд першої інстанції дійшов висновку , що у визначений судом строк ОСОБА_1 вимоги ухвали суду від 13 квітня 2018 року про залишення позовної заяви без руху у повному обсязі не виконав, недоліки позовної заяви не усунув.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції , виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160,161 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, повертається позивачеві відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Відповідно до ч. 3 статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Матеріали справи свідчать , що ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Шишацької районної державної адміністрації, ГУДПСС в Полтавській області про :

- зобов'язання Шишацької районної державної адміністрації Полтавської області, переглянути та скасувати власне протиправне рішення Комісії по призначенню субсидій при Шишацькій РДА;

- в межах закону зобов'язати Шишацьку районну державну адміністрацію Полтавської області призначити субсидію щодо сплати комунальних послуг на 2017-2018 роки, домогосподарству гр. ОСОБА_2;

- зобов'язання Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області негайно виправити помилку в ДР ФОПП, допущену під час виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.11.2016.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2018 року позовну заяву залишено без руху у зв'язку з її невідповідністю вимогам статті 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху та роз'яснено, що у разі не усунення недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, позовна заява повертається позивачеві. Зазначено, що недоліки необхідно усунути шляхом надання до суду документа про сплату судового збору в розмірі 2 114,40 грн. (одержувач коштів: УДКС України у м. Полтаві/м.Полтава/22030101, , банк: ГУДКС України у Полтавській області, МФО: 831019, розрахунковий рахунок: 4002, код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення платежу: судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Полтавський окружний адміністративний суд або документів на підтвердження підстави звільнення позивача від сплати судового збору; позовної заяви, оформленої відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15.12.2017) а саме: із зазначенням відомостей стосовно сторін, а також її копії для відповідачів; копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи; засвідчених у порядку, встановленому чинним законодавством доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (копії рішення Комісії по призначенню субсидій при Шишацькій РДА про відмову у призначенні ОСОБА_2 субсидії на 2017-2018).

25 квітня 2018 року позивачем подано до суду копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи та позовну заяву (уточнену), копії такої позовної заяви (уточненої), у якій просить: зобов'язати ГУДПСС в Полтавській області негайно внести зміни в ф. 1-ДФ, на підставі Закону, постанови суду від 30.11.2016; зобов'язати Шишацьку РДА (членів Комісії... при РДА) скасувати власне протиправне рішення по відмові в призначенні субсидії та зобов'язати Шишацьку РДА (членів Комісії... при РДА) призначити субсидію по сплаті комунальних послуг на 2017-2018 рр. домогосподарству ОСОБА_2.

Однак, суду не надано доказів сплати судового збору, як і не надано доказів на підтвердження звільнення позивача від сплати судового збору.

В уточненій позовній заяві позивачем наголошено про звільнення від сплати судового збору відповідно до законодавства, оскільки у останнього відсутні доходи з 11.04.2016 у звязку з протиправним не виконанням рішень щодо його поновлення на роботі, є вимушено непрацюючим.

Вказане розцінюється судом як клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що частиною 1 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені положеннями Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 року №3674-VІ (надалі ОСОБА_5 №3674-VІ).

Положеннями п.п. 1,3 ч. 1 ст. 8 Закону №3674-VІ визначено, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, якщо:

- розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік;

- предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що, оскільки предметом позову є захист соціальних прав, а саме щодо права на призначення субсидій , яке є виключним правом позивача, передбаченим Конституцією та чинним законодавством України, то, в даному випадку, існує підстава для звільнення позивача від сплати судового збору за подання адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європеського Суду з прав людини.

До того ж, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі Креуз проти Польщі право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Також колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що питання доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.

Так, у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що повертаючи адміністративний позов з підстав несплати позивачем судового збору, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо відсутності підстав для звільнення від сплати судового збору .

Щодо висновку суду першої інстанції, що позивачем не зазначено повне найменування (для юридичних осіб) відповідачів, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти та реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта щодо позивача, разом з тим, дані відомості позовна заява (уточнена) не містить, колегія суддів зазначає наступне.

Кодексом адміністративного судочинства України встановлено структуру позовної заяви, а саме, визначено перелік загальних для всіх позовних заяв елементів (реквізитів), які дають необхідну інформацію для вирішення судом питання про відкриття провадження в адміністративній справі.

Разом з тим, суд не повинен тлумачити положення статей у такий спосіб, щоб створювати будь-які перешкоди для доступу до правосуддя в адміністративній справі.

Зокрема, у справі Miragall Escolano v. Spain (рішення від 25 січня 2000 року), суд зазначив, що надто суворе тлумачення процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду, тим самим, наголосивши про необхідності уникнення судами зайвого формалізму.

Суд апеляційної інстанції у даній справі не вбачає ані недобросовісності позивача щодо приховування від суду певної інформації, ані процесуальних перешкод для прийняття судом першої інстанції справи до провадження.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на скарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції (Європейська конвенція про захист прав людини і основних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17.07.1997 №4 75/97), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення. У справі Bellet v. Frаnсе Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Таким чином, на думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, а тому, є підстави вважати, що висновок суду про повернення позовної заяви є передчасним.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Статтею 320 КАС України передбачено наступні підстави для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, а саме: 1) неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи наведене, ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Щодо вимоги апеляційної скарги про задоволення позовних вимог колегія суддів зазначає , що вирішення справи по суті позовних вимог є повноваженнями суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 286, 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 07.05.2018 по справі № 816/1223/18 скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_5
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_6 ОСОБА_7
Повний текст постанови складено 06.11.2018.