Справа № 522/14406/17
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2018-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2018 р.м.ОдесаСправа № 522/14406/17

Категорія: 5.2 Головуючий в 1 інстанції: Бойчук А.Ю.

Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: судді - доповідача - Потапчука В.О.

суддів: - Семенюка Г.В.

- Шляхтицького О.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Миколаївської митниці ДФС на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 січня 2018 року, прийняте у відкритому судовому засіданні у складі головуючого судді Бойчука А.Ю.,

у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Миколаївської митниці ДФС про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст позовних вимог.

04 серпня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до Миколаївської митниці ДФС, в якому просив суд скасувати постанову начальника Миколаївської митниці ДФС у справі про порушення митних правил від 25 травня 2016 року № 064/50400/16.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням від 18 січня 2018 року, прийнятим у відкритому судовому засіданні, Приморський районний суд м. Одеси задовольнив адміністративний позов ОСОБА_3 у повному обсязі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Миколаївська митниця ДФС звернулася до Одеського апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати оскаржене рішення та прийняти нове рішення суду, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржене рішення прийнято без врахування фактичних обставин справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права, а з цих підстав підлягає скасуванню у повному обсязі.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не розглянув справу по суті та не надав оцінки доказам, що зібрані під час провадження у справі та на підставі яких, встановлені обставини вчинення ОСОБА_3 порушення митних правил.

Також, апелянт зазначає, що суд першої інстанції, у порушення ст. 280 КУпАП не встановив факт вчинення адміністративного правопорушення, вини особи, яка порушила митні правила та інші обставини, які підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Апелянт звертає увагу на те, що митницею були встановлені факти надання ТОВ «Снігур-ТД» через митного брокера до Миколаївської митниці документів, що містять неправдиві відомості, які необхідні для визначення митної вартості товару «запасні частини для автомобілів», а також факт зменшення розміру митних платежів сплачених ТОВ «Снігур-ТД» при ввезенні вказаного товару на митну територію України.

Апелянт також зазначає, що ОСОБА_3 без поважних причин порушив строки оскарження постанови у справі про порушення митних правил № 064/50400/16 від 25.05.2017 року відповідно до законодавства України.

На підставі Указів Президента України № 455/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних адміністративних судів та утворення апеляційних адміністративних судів в апеляційних округах» та № 296/2018 від 28 вересня 2018 року «Про переведення суддів», частини 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» проведено заходи з передачі справ та матеріалів, що перебували в провадженні Одеського апеляційного адміністративного суду до П'ятого апеляційного адміністративного суду.

За результатами автоматизованого перерозподілу дану справу передано колегії суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі: Потапчук В.О., Семенюк Г.В., Шляхтицький О.І.

Відзиву на апеляційну скаргу від ОСОБА_3 до П'ятого апеляційного адміністративного суду не надходило.

Справу розглянуто відповідно ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Обставини справи.

Задовольняючи адміністративний позов ОСОБА_3 суд першої інстанції встановив наступні обставини справи.

Згідно постанови в справі про порушення митних правил № 064/50400/16 від 25 травня 2016 року, яка винесена на основі протоколу про порушення митних правил від 19.04.2016 року №064/50400/16 службової особи Миколаївської митниці ДФС та визнано винним ОСОБА_3 у порушенні митних правил, передбачених статтею 485 Митного кодексу України з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме 2155870,47 гривень.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Джерела права й акти їх застосування.

Відповідно ч. 1 ст. 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Керуючись ст. 485 Митного кодексу України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ст. 50 Митного кодексу України відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

- декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

- рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

- ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

- якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

- рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

- виписку з бухгалтерської документації;

- ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

- каталоги, специфікації, прейскуранти (прас - листи) виробника товару;

- копію митної декларації країни відправлення;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно ч. 2, ч. 3 ст. 57 Митного кодексу України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, є за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Висновок суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає, що експортна декларація, інші документи, на підставі яких митницею було перераховано митну вартість товарів та зроблено висновок про наявність в діях декларанта ознак правопорушення, - за положеннями Митного кодексу України є додатковими документами. При цьому законом не передбачено обов'язку декларанта визначати митну вартість на підставі додаткового документу за відсутності розбіжностей або ознак підробки в основних документах

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що при здійсненні митного оформлення товару в режимі «імпорт» ОСОБА_3 було виконано вимоги Митного кодексу України щодо визначення митної вартості товару, митним органам було надано митну декларацію.

Керуючись ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо незаконного притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 2155870,47 грн., на основі протоколу про порушення митних правил від 19.04.2016 року № 064/50400/16 службової особи Миколаївської митниці ДФС.

Таким чином, колегія суддів відхиляє доводи апелянта щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, оскільки такі доводи не знайшли підтвердження матеріалами справи та суперечать нормам чинного законодавства України.

Доводи апелянта щодо порушення ОСОБА_3 строків оскарження постанови у справі про порушення митних правил № 06450400/16 від 25.05.2017 року колегія суддів відхиляє з тих підстав, що суд першої інстанції встановив та матеріалами справи підтверджується той факт, що про вищевказану постанову позивач дізнався лише 25.07.2017 року.

Керуючись ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України ( в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.( аналогічні приписи містить ч. 1 та 2 ст. 122 КАС України в редакції від 15.12.2017 року).

Відповідно ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 6, ст. 9, ст. 77, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ч. 1 ст. 325, ст. 328 КАС України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Миколаївської митниці ДФС залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 січня 2018 року за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Миколаївської митниці ДФС про скасування постанови про адміністративне правопорушення - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 06 листопада 2018 року.

Головуючий: суддя - доповідач В.О. Потапчук

Суддя: Г.В. Семенюк

Суддя О.І.Шляхтицький