Справа № 1440/1875/18
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2018-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2018 р. № 1440/1875/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "Воскресіння", вул. Адмірала Макарова, 52, м. Миколаїв, 54001

до відповідача:Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001

про:визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.05.2018 № 9,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Воскресіння" (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.05.2018 № 9, стягнення судових витрат в загальному розмірі 4962,00, з яких 1762,00грн.- судовий збір, 3200,00грн. - витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 21.08.2018р. провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач в обгрунтування позовних вимог зазначив, що оскаржуване поаткове повідомлення-рішення винесено без достатніх правових підстав, а доводи відповідача, викладені в Акті перевікри та покладені в обгрунтування висновків про порушення позивачем податкового законодавства, не відповідають дійсності.

Відповідач заперечує проти позову та зазначає у відзиві на позовну заяву, що саттею 126 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу. Стаття 126 ПК України не містить винятків для застосування штрафу за порушення граничні строків сплати узгодженої суми податкового зобов'язання. Тому позивач зобов'язаний сплатити узгоджену суму податкових зобовязань з орендної плати за землю з юридичних осіб нарахованих за 2014р.

На підставі ч. 9 ст. 205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути адміністративний позов в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

Головним управлінням ДФС у Миколаївській області проведено камеральну перевірку ТОВ "Воскресіння" з питань своєчасності сплати узгоджених зобов'язань з орендної плати за землю з юридичних осіб нарахованих за 2014 рік, за результатом якої складено Акт від 18.04.2018 № 2440/14-29-12-09/22603118 (далі - Акт перевірки) та направлено позивачу поштовим відправленням з повідомленням про вручення, який отримано посадовими особами ТОВ "ВОСКРЕСІННЯ" 20.04.2018.

За висновками Акту, перевіркою встановлено порушення ТОВ "ВОСКРЕСІННЯ" вимог ст.288.7 ст. 288 та п.287.3 ст. 287 ПК України, згідно яких податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Не погодившись з висновками, вказаними в Акті перевірки, ТОВ «ВОСКРЕСІННЯ» було подано до ГУ ДФС у Миколаївській області заперечення на Акт камеральної перевірки № 2440/14-29-12-09/22603118 від 18.04.2018 року за вих. №2404/18 від 24 квітня 2018 року.

Відповіддю за вих. № 7245/10/14-29-12-09-21 від 14.05.2018 ГУ ДФС у Миколаївській області Заперечення ТОВ «ВОСКРЕСІННЯ» залишено без задоволення.

За результатами Акту перевірки, відповідчаем було складене та направлене на адресу ТОВ «ВОСКРЕСІННЯ» податкове повідомлення-рішення від 15.05.2018р. № 9 за формою «Ш», відповідно до якого ТОВ «ВОСКРЕСІННЯ» за затримку на 789, 758, 728, 697, 667, 636, 605, 575, 544. 514, 483 календарні дні сплати грошового зобов'язання в сумі 43 916,52 грн.. зобов'язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 8 783,33 грн. (вісім тисяч сімсот вісімдесят три грн. 33 коп.) за платежем - орендна плата за землю з юридичних осіб 18010600.

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням, позивач 22.05.2018 було подано скаргу за вих.№ 2205/18 на податкове повідомлення-рішення Головног Управління ДФС у Миколаївській області № 9 від 15.05.2018 р. до Державної фіскальної служби України.

За результатами розгляду вказаної скарги ДФС України було прийнято рішення № 23873/6/99-99-11-03-01-25 від 18.07.2018, яким скаргу ТОВ «Воскресіння» залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення № 9 від 15.05.2018 Головного управління ДФС у Миколаївській області - без змін.

Позивач вважає, що вказане податкове повідомлення-рішення винесено без достатніх правових підстав, тому й звернувся до суду з відповідною позовною заявою.

Під час перевірки встановлено несвоєчасну спату позивачем узгоджених податкових зобов'язань з орендної плати за землю з юридичних осіб нарахованих за 2014 рік, тобто позивачем порушено граничний строк сплати податку за землю з юридичних осіб. Грошове зобов'язання зі сплати податку за землю з юридичних осіб було самостійно визначене ТОВ"ВОСКРЕСІННЯ" згідно декларації № від 18.02.2014р.

Відповідно до висновків Акту перевірки, податкове зобов'язання зі сплати податку за землю за 2014 рік повинно було бути сплачене: 30.03.14, 30.04.14, 30.05.14, 30.06.14, 30.07.14, 30.08.14, 30.09.14, 30.10.14, 30.11.14, 30.12.14, 30.01.15. Проте, податок за землю за всі періоди 2014 року був сплачений 27.05.2016 згідно платіжного доручення №1.

Згідно пп.14.1.39. п.14.1. ст. 14 ПК України, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно вимог п. 287.1., 287.3 ст.287 ПК України (в редакції на дату виникнення спірних взаємовідносин) власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Згідно пп. 14.1.175. п. 14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п. 54.1 статті 54 ПК України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 102.1 ст.102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання (в тому числі від нарахованої пені).

Статтею 126 ПК України передбачено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Стаття 126 ПК України не містить винятків для застосування штрафу за порушення граничні строків сплати узгодженої суми податкового зобов'язання.

З приписів наведеної норми кодексу випливає, що склад податкового правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ст. 126 ПК України, утворюється виключно за фактом погашення суми податкового боргу.

Отже, суд приходить до висновку про те, що строк давності, визначений нормами ПК України, належить обраховувати з дати фактичного виконання податкового боргу. Таким чином, незалежно з яких причин платником податку не було своєчасно погашено узгоджену суму грошового зобов'язання, такий платник після фактичного погашення боргу повинен сплатити суму штрафу у розмірі, який залежить від терміну прострочення.

Правопорушення, відповідальність за яке встановлена пунктом 126.1 статті 126.1 ПК України, полягає в несвоєчасній сплаті суми узгодженого грошового зобов'язання. Відповідне порушення є закінченим у момент збігу передбаченого податковим законодавством строку сплати узгодженого, але не сплаченого платником податків грошового зобов'язання, а розмір штрафу визначається нормативно та фактично залежить від тривалості прострочення до моменту погашення боргу (до 30 днів або понад 30 днів).

Дану правову позицію зазначив Вищий адміністративний суд України в інформаційному листі від 18.11.2014 № 1602/11/10/14-14.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов висновку що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Воскресіння" (вул. Адмірала Макарова, 52, м. Миколаїв, 54001, ) до Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П'ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов