Справа № 334/7141/18
Суддя: Козлова Н. Ю.
Дата ухвалення: 2018-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 02.11.2018
Справа № 334/7141/18
Провадження № 2-а/334/259/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2018 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Козлової Н.Ю.,

при секретарі Манюхіні О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції у Запорізькій області ДПП сержанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом в якому зазначив, що згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення від 08.09.2018 року, його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Відповідно до вказаної постанови 08.09.2018 року, ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п. 9.2.б ПДР України. Зазначене у постанові правопорушення, він не вчиняв, з притягненням його до адміністративної відповідальності незгоден. Крім того, при складанні постанови позивач був позбавлений можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП, відповідач порушив вимоги, щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст. 256 КУпАП, не розяснивши правопорушнику його права, не зробив про це відповідну відмітку у протоколі.

Вищевказану постанову вважає незаконною та такою, що має бути скасована як така, що складена з порушенням вимог діючого законодавства.

У судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_3, просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи, письмовий відзив на позов не подав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ЕАБ № 585169 від 08.09.2018 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Відповідно до оскаржуваної постанови, 08.09.2018 року о 12 год. 19 хв. в м. Запоріжжі по вул. Хакаська 7, ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п. 9.2.б ПДР України.

Не погодившись з зазначеною постановою, позивач звернувся з позовом до суду.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (ПДР), затверджені постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частина 2 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно п. 9.6.б ПДР України «Водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом».

Як зазначив у позові ОСОБА_1, правила вимог п. 9.6б ПДР України ним не порушувались, він рухався по головній дорозі в крайній правій смузі руху по вул. Руставі у м. Запоріжжі, покажчик повороту включив завчасно, але у звязку з тим, що безпосередньо перед здійсненням повороту на право був змушений обїхати погану ділянку дороги за напрямком його руху (не змінюючи смугу свого руху) та змістився ліворуч, чим повернув кермо у протилежному напрямку від запланованого напрямку повороту, спрацювало автоматичне виключення світлового покажчику повороту. Окрім того, навіть якщо безпосередньо на повороті у позивача не горів світловий показник повороту, то це не є порушенням ПДР. Він рухався по головній дорозі у крайній правій смузі руху та наближався до Y - образного перехрестя, на якому головна дорога йшла на згиб у право, повертати з головної дороги він не збирався, перестроювання та/або зїзд з головної дороги він не здійснював, тобто не перетинав продольні лінії дорожньої розмітки.

Використовуючи визначений ст.62 Конституції України принцип, відповідно до якого усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь, суд вважає, що в судовому засіданні не було встановлено ті обставини, що позивач вчинив інкриміноване йому адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення та поясненням особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів технічних засобів, що мають функції фото -, кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Із матеріалів справи не вбачається встановлення відповідачем даних обставин.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами про те, що позивач вчинив інкриміноване адміністративне правопорушення, письмовий відзив на позов відповідачем не подано, в судове засідання представник відповідача, який належним чином був повідомлений про розгляд справи не зявився, тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження, а тому підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 77, 241-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАВ №585169 від 08.09.2018 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Суддя: Козлова Н. Ю.