Справа № 1340/4158/18
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2018-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа №1340/4158/18

05 листопада 2018 року

зал судових засідань №9

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Лунь З.І.,

секретар судового засідання Магиревич Ю.Д.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (місце проживання: 82172, АДРЕСА_1) звернувся до суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (місцезнаходження: 79007, м.Львів, пл. Генерала Григоренка, 3), в якому просить суд:

-визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо недонарахування та недоплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні, яка передбачена ч.1 ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань в сумі 1120,00грн., матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі 1120,00грн.,винагороди за участь в АТО в сумі 4386,00грн., винагороди в сумі 1325,00грн., компенсації за невикористану відпустку в сумі 5307,06грн., індексації в сумі 1463,34грн.;

-стягнути з відповідача на користь позивача одноразову грошову допомогу при звільненні, яка передбачена ч.1 ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в сумі 161935,41грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він проходив службу в органах внутрішніх справ. Наказом від 28.09.2015 №680о/с його звільнено зі служби у запас за п.64 «б» (через хворобу). Вислуга років на день звільнення становила 22 роки 00 місяців 28 днів, у пільговому обчисленні 22 роки 02 місяці 20 днів. Після звільнення йому була нарахована і виплачена одноразова грошова допомога при звільненні зі служби в сумі 51510, 91грн. Згідно з довідкою №437/46/02-18 від 01.02.2018, наданою Ліквідаційною комісією ГУ МВС України у Львівській області, одноразова грошова допомога при звільненні нарахована з наступних видів нарахувань: посадовий оклад 1120,00грн., оклад за спеціальним званням (підполковник) 130 грн., надбавка за вислугу років 35% - 437,50грн., надбавка за виконання особливо важливих завдань 50% (843,75грн.), премія 85% - 2151,56грн. Крім цього, 01.02.2018 позивачу було надано довідку №433/46/02-2018 від 01.02.2018 про грошове забезпечення за 2013-2015 роки. На думку позивача, у вказану довідку безпідставно не було включено суму компенсації за невикористану відпустку, що виплачена при звільненні. На його звернення відповідач надав довідку №1043/46/01-2018 від 13.03.2018, в якій вказано, що йому було нараховано компенсацію за невикористану відпустку в сумі 5307,06грн. Також вважає, що відповідач протиправно не включив до складу одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби, що передбачена ч. 1 ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», такі види грошового забезпечення, як: матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань в сумі 1120,00грн., матеріальна допомога на оздоровлення в сумі 1120,00грн., винагорода за участь в АТО в сумі 4386,00грн., винагороди в сумі 1463,00грн., компенсація за невикористану відпустку в сумі 5307,06грн., індексація в сумі 1463,34грн., а тому невірно нарахував та виплатив йому одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби. Позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги, передбаченої ч.1 ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 08.09.2018 позивач отримав лист Ліквідаційної комісії ГУМВС у Львівській області, яким йому відмовлено у виплаті, у зв'язку із тим, що матеріальна допомога на оздоровлення і матеріальна допомога на вирішення соціально побутових питань є одноразовою виплатою, що виплачується один раз в рік відповідно до п.2.16 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справа. Так як винагорода АТО, індексація доходів громадян, компенсація за невикористану відпустку належать до компенсаційних витрат, а одноразова допомога при звільненні зі служби виплачується у відсотках місячного грошового забезпечення з виплат встановлених особі рядового і начальницького складу у місяці звільнення, відтак такі на думку позивача, мають постійний характер. Позивач, вважаючи вказану відмову протиправною, звернувся до суду з позовом та просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо недонарахування та недоплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні та стягнути з відповідача на його користь одноразову грошову допомогу при звільненні, яка передбачена ч.1 ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в сумі 161935,41грн.

Відповідач заяви про визнання позову чи відзиву на позовну заяву до суду не надав.

Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач явку представника в судове засідання не забезпечив, належним чином повідомлявся про дату, час і місце його проведення. Клопотань про розгляд справи без його участі до суду не надходило.

Заслухавши вступне слово позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково, виходячи з наступних підстав.

Суд встановив, що з 1993 позивач, ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України.

28.09.2015 у відповідності до наказу ГУ МВС України у Львівській області №680о/с позивач був звільнений з ОВС України у запас за п.64 «б» (через хворобу). Вислуга років на день звільнення становить 22 роки 00 місяців 28 днів, у пільговому обчисленні 22 роки 02 місяці 20 днів. Після звільнення йому була нарахована і виплачена одноразова грошова допомога при звільненні зі служби в сумі 51510, 91 грн.(а.с.15).

ОСОБА_1 є пенсіонером органів внутрішніх справ України з жовтня 2015року та отримує пенсію відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон 2262).

Пенсія була нарахована на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова 1294) та виданого на її виконання Наказу Міністра внутрішніх справ від 31.12.2007 № 499 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ» (далі - Наказ 499), з врахуванням наступних складових: посадовий оклад; оклад за спеціальне звання; відсоткова надбавка за вислугу років; надбавка за виконання особливо важливий завдань; премія.

В матеріалах справи наявна довідка №437/46/02-2018 від 01.02.2018 видана ОСОБА_1 про те, що одноразова вихідна допомога при звільненні нарахована з наступних видів нарахувань: посадовий оклад - 1120,00грн., оклад за спец звання - 130,00грн., надбавка за вислугу років 35 % - 437,50грн., надбавка за виконання особливо важливих завдань 50 % - 843,75грн., премія 85 % - 2151,56грн. Всього нараховано грошове забезпечення в сумі - 4682,81грн. Розрахунок вихідної допомоги: 4682,81грн. * 22 роки (календарна вислуга років) * 50% (до статті звільнення) = 51 510,91 грн.(а.с.17).

Крім цього, наявна довідка №433/46/02-2018 від 01.02.2018, видана ОСОБА_1 про нарахування грошового забезпечення за 2013-2015 роки, згідно з якою вихідна допомога при звільненні становила 51510,91грн.(а.с.18).

Довідка №1043/46/01-2018 від 13.03.2018 видана ОСОБА_1 про те, що на підставі наказу від 28.09.2015 №680 о/с ГУ МВС України у Львівській області нараховано компенсацію за невикористану відпустку у кількості 34 доби: - компенсація за невикористану відпустку складає 5307,06грн. Виплата проведена у жовтні 2015 року(а.с.20).

07.07.2018 ОСОБА_1 звернувся до Ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області з заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги, передбаченої ч.1 ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням матеріальної допомоги на вирішення соціально- побутових питань в сумі 1120,00грн., матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі 1120,00грн., винагороди за участь в АТО в сумі 4386,00грн., винагороди в сумі 1325,00грн., компенсації за невикористану відпустку в сумі 5307,06грн., індексації в сумі 1463,34грн.

Листом від 04.09.2018 №М-13/05/17-2018 відповідач повідомив ОСОБА_1 про відсутність правових підстав для призначення одноразової грошової допомоги у зв'язку із тим, що матеріальна допомога на оздоровлення і матеріальна допомога на вирішення соціально побутових питань є одноразовою виплатою, що виплачується один раз в рік відповідно до п.2.16 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справа. Так як винагорода АТО, індексація доходів громадян, компенсація за невикористану відпустку належать до компенсаційних витрат, а одноразова допомога при звільненні зі служби виплачується у відсотках місячного грошового забезпечення з виплат встановлених особі рядового і начальницького складу у місяці звільнення і мають постійний характер.

Позивач вважає, що відповідач протиправно не включив до складу одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби, що передбачена ч. 1 ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», такі види грошового забезпечення, як: матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань в сумі 1120,00грн., матеріальна допомога на оздоровлення в сумі 1120,00грн., винагорода за участь в АТО в сумі 4386,00грн., винагороди в сумі 1325,00грн., компенсація за невикористану відпустку в сумі 5307,06 грн., індексація в сумі 1463,34грн., а тому невірно нарахував та виплатив йому одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби, у зв'язку з чим звернувся до суду.

Суд при вирішенні спору по суті виходить з наступного.

Щодо вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо недонарахування та недоплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні, яка передбачена ч.1 ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань в сумі 1120,00грн., матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі 1120,00грн.,винагороди за участь в АТО в сумі 4386,00грн., винагороди в сумі 1325,00грн., компенсації за невикористану відпустку в сумі 5307,06грн., індексації в сумі 1463,34грн., суд зазначає наступне.

Щодо включення до складу одноразової грошової допомоги матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» Особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров'я, працівникам міліції (особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), які на момент опублікування Закону України "Про Національну поліцію" проходили службу в органах внутрішніх справ, мали календарну вислугу не менше п'яти років і до 7 листопада 2015 року були звільнені із служби в органах внутрішніх справ незалежно від підстав звільнення та продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (їхніх територіальних органах, закладах і установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України "Про державну службу", а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення зі служби за віком, у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв'язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв'язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 16 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Відповідно до п.3 Наказу МВС України від 31.12.2007 № 499 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ» було затверджено та введено в дію з 01.01.2008 Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ но до грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу; окладу за спеціальним званням; щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно із п.п. 2.17.1 п.2.17 цієї Інструкції, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ надається матеріальна допомога у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, для вирішення соціально - побутових питань у розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення на день виплати, та один раз на рік - допомога для оздоровлення при щорічній основній відпустці в розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення.

Допомога для оздоровлення особам рядового і начальницького складу надається у разі вибуття в чергову відпустку у розмірі, що не перевищує грошового забезпечення, яке особа отримувала на день виплати (п.п.2.17.3 п.2.17 Інструкції).

Постановою «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07.11.2007 №1294 (далі - №1294) передбачено, що до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов'язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону України № 2011-ХІІ), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

Відповідно до підпункту 3 пункту 5 постанови № 1294 розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку.

Таким чином, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відносяться до складу грошового забезпечення, відтак повинні бути включені до одноразової грошової допомоги.

Щодо включення до одноразової грошової допомоги компенсації за невикористану відпустку.

Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та надання допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (ч.1 ст.10-1 цього Закону).

Відповідно до ст.24 Закону України «Про відпустки» у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки.

З урахуванням того, що щорічна відпустка або її компенсація у грошовому еквіваленті є гарантією соціального захисту військовослужбовця, відтак сума компенсації за невикористану відпустку становить дохід особи, тому є частиною грошового забезпечення військовослужбовця. З огляду на викладене компенсація за невикористану відпустку повинна бути включена до складу одноразової грошової допомоги.

Щодо включення до одноразової грошової допомоги винагороди за участь в АТО.

Постановою Кабінету Міністрів України № 158 «Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік, та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету» від 04.06.2014 встановлена грошова винагорода за участь в антитерористичних операціях. Зазначена грошова винагорода виплачується військовослужбовцям які приймають безпосередню участь в антитерористичних операціях з 01.05.2014 в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць. Виплата винагороди здійснюється також під час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров'я у зв'язку з пораненнями (контузіями, травмами, каліцтвами), отриманими під час участі у зазначених операціях і заходах.

Місячне грошове забезпечення для розрахунку цієї винагороди обчислюється, виходячи з окладу за військове звання, посадового окладу, надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (у тому числі з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою (останньою займаною штатною посадою) на час участі у зазначених операціях і заходах. Така винагорода має виплачуватись за час, обрахований із дня фактичного початку участі в операціях і заходах, зазначених у пункті 1 цього наказу, до дня завершення такої участі, в поточному місяці за минулий на підставі наказів командирів (начальників) органів військового управління (військових частин, закладів, установ, організацій) (командирам (начальникам) - наказів вищих командирів (начальників).

Відтак, вказана грошова винагорода відноситься до складу грошового забезпечення осіб, які беруть участь в АТО постійно з часу її запровадження і має щомісячний характер, тому повинна бути включена до складу одноразової грошової допомоги.

Щодо включення до одноразової грошової допомоги індексації.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03.07.1991 № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення», згідно зі ст.1 якого індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Тобто індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання їх купівельної спроможності.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що індексація відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, тому повинна бути включена до складу одноразової грошової допомоги позивача.

Вказана позиція суду узгоджується з правовими позиціями, висловленими у постановах Вищого адміністративного суду України від 10.03.2015, 27.06.2017 у справі К/800/28148/16, 28.02.2017 у справі К/800/31546/16, від 11.04.2017 у справі К/800/11103/17.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем безпідставно не включено до складу одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби, яка передбачена ч.1 ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суми матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань матеріальної допомоги на оздоровлення, винагороди за участь в АТО, компенсації за невикористану відпустку та індексації.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача одноразової грошової допомоги при звільненні, яка передбачена ч.1 ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в сумі 161935,41грн., суд зазначає наступне.

Згідно з ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Крім того, згідно з п.4 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити дії.

Отже, спосіб захисту має враховувати суть правопорушення, допущеного суб'єктом владних повноважень - відповідачем.

З урахуванням того, що порушення відповідачем було вчинено у формі бездіяльності, відтак, захист порушеного права позивача має здійснюватися у спосіб зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Отже, з огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що належним способом відновлення порушеного права позивача, а також із метою усунення порушень, допущених відповідачем у спірних правовідносинах, є зобов`язання Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні, яка передбачена ч.1 ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням суми матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань матеріальної допомоги на оздоровлення, винагороди за участь в АТО, компенсації за невикористану відпустку та індексації.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст.19 Конституції України).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

На підставі ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Відповідач не надав суду достатніх доказів щодо безпідставності заявлених позовних вимог.

Таким чином, враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до ст.139 КАС України, судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області щодо недонарахування та недоплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, яка передбачена ч.1 ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, винагороди за участь в АТО, компенсації за невикористану відпустку та індексації.

Зобов'язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні, яка передбачена ч.1 ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, винагороди за участь в АТО, компенсації за невикористану відпустку та індексації.

В решті позовних вимог відмовити.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 08.11.2018.

Суддя Лунь З.І.