Справа № 813/2199/18
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2018-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

07 листопада 2018 року № 857/832/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Качмара В.Я.,

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.

при секретарі судового засідання Чопко Ю.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові заяву про відвід колегії суддів у справі за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 9 липня 2018 року у справі №813/2199/18 (суддя Карп`як О.О., рішення ухвалене о 14/44 год, м.Львів, повний текст складено 12 липня 2018 року) за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

ВCТАНОВИВ:

У провадженні Восьмого апеляційного адміністративного суду знаходиться справа №813/2199/18 (апеляційне провадження №857/832/18) за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 9 липня 2018 року.

Під час апеляційного розгляду справи 7 листопада 2018 року в судовому засіданні представником позивача Каверіним С.М. заявлено відвід складу колегії суддів: головуючому судді Качмару В.Я., суддям Курильцю А.Р., Мікулі О.І. Вказаний відвід мотивовано тим, що в цей день під головуванням судді Курильця А.Р. у складі цієї ж колегії суддів у справі №813/2200/18, предмет спору у якій є подібній розглядуваній справі (стягнення грошової компенсації за речове майно і середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні з військової служби), прийнято постанову, якою скасовано рішення суду першої інстанції та відмовлено у задоволенні позову його довірителя у справі №813/2200/18. Відтак, вказані обставини викликають сумнів у заявника щодо неупередженості та об`єктивності складу суду під час розгляду справи №813/2199/18.

Заслухавши думку представників сторін, проаналізувавши доводи, наведенні у заяві про відвід складу суду, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Необхідно зазначити, що визнаючи заявлений відвід необґрунтованим, суд апеляційної інстанції виходить з того, що встановленні у справі №813/2200/18 обставини є відмінними від обставин справи №813/2199/18.

За змістом пункту 4 частини першої статті 36 КАС суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Частина четверта цієї ж статті указує, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Крім того, з тексту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі- Конвенція) прямо випливає, що доступність правосуддя є невід`ємним елементом права на справедливий суд. У рішенні по справі «Голдер проти Великої Британії» від 21 лютого 1975 року Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) дійшов до висновку, що сама конструкція статті 6 Конвенції була би безглуздою та неефективною, якби вона не захищала право на те, що справа взагалі буде розглядатися. У рішенні по цій справі Суд закріпив правило, що частина перша статті 6 Конвенції містить у собі й невід`ємне право особи на доступ до суду.

Таким чином, зміст права на захист полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

У Рішенні по справі «Іліан проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду, у зв`язку з пропуском строку звернення, повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Керуючись статтями 31, 36, 40, 41, 321, 325 КАС, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати заявлений відвід колегії суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду у складі Качмара В.Я., Курильця А.Р., Мікули О.І. необґрунтованим.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. Я. Качмар
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула

Повний текст складено 8 листопада 2018 року.