Справа № 810/2759/17
Суддя: Троян Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/2759/17 Суддя (судді) першої інстанції: Панова Г. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Судді-доповідача - Троян Н.М.,

суддів - Бужак Н.П., Костюк Л.О.,

за участю секретаря - Рейтаровської О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу Київської митниці Державної фіскальної служби на додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2018 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Світ-Агро» про розподіл витрат на професійну правничу допомогу у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Світ-Агро» до Київської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати протиправними та скасувати рішення про визначення коду товару від 21.07.2017 № КТ-UА -2017 та № КТ-UА -2017.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 05 липня 2018 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Київської митниці Державної фіскальної служби України про визнання коду товару від 21.07.2017 № КТ-UA-2017.

Визнано протиправним та скасовано рішення Київської митниці Державної фіскальної служби України про визнання коду товару від 21.07.2017 № КТ-UA-2017.

Стягнуто з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Державної фіскальної служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Світ-Агро» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3200 грн.

09 липня 2017 року позивачем подано заяву про розподіл судових витрат, в якій просить вирішити питання щодо судових витрат, понесених позивачем у суді першої інстанції на професійну правничу допомогу.

У вказаній заяві представник позивача зазначає, що Закон України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 №4191-VI на який посилається відповідач у запереченнях на заяву втратив чинність.

Разом з цим, звертає увагу суду, що відповідно до приписів Кодексу адміністративного судочинства України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Додатковим рішення Київського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2018 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Світ-Агро» про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу - задоволено.

Стягнуто з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Державної фіскальної служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Світ-Агро» судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16000 (шістнадцять тисяч) грн. 00 копійок.

В апеляційній скарзі, відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд скасувати додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 липня 2018 року та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Світ-Агро» про розподіл витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Зокрема, апелянт посилався на те, що з наданого позивачем до заяви платіжного доручення № 3835 від 07.08.2017 на суму 15000 грн неможливо зрозуміти, за яку саме правову допомогу було сплачено відповідну суму, оскільки в актах виконаних робіт від 06.09.2017 грн та в детальному описі виконаних робіт від 09.07.2018 вказано суму у розмірі 8000 грн.

Зазначає, що платіжним дорученням від 07.08.2017 було здійснено оплату за виконані послуги, а вже після цього, а саме 06.09.2017 складено акт виконаних робіт. При цьому, у платіжному дорученні № 3835 від 07.08.2017 відсутня дата рахунка на оплату, рахунок на оплату від 07.08.2017 взагалі не містить посилання на акт виконаних робіт.

Також вказує на те, що у договорі про надання правової допомоги взагалі не конкретизовано обсяг наданої правової допомоги та не зазначено обсяг робіт, що підлягає виконанню.

Крім того, позивачем не надано до суду окремий договір, який передбачений п.п. 4.2. п. 4 Договору № 17/024.

Відтак, висновок суду першої інстанції не відповідає правильному вирішенню справи.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачем зазначено, що представником позивача подано до суду заяву про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу та усі необхідні документи для підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу.

При цьому, перерахування 15 000 грн було здійснено позивачем в якості авансового внеску (передоплата) за підготовку та подання позивачем двох позовних заяв, тому акт виконаних робіт від 06.09.2017 складений адвокатом після фактичного надання послуг.

Крім того, позивач вказує, що дата рахунку на оплату не відноситься до обов'язкових реквізитів платіжного доручення.

Стосовно посилань відповідача на п. 4.2. Договору згідно з яким розмір гонорару за надання правової допомоги, передбаченої у п. 2.1.5 цього Договору, узгоджується сторонами в окремих договорах, то позивач звертає увагу на додаткову угоду №2 від 30.07.2018 до цього договору, у відповідності до якої вказану технічну помилку було виправлено шляхом викладення п.2.1.5 та п. 4.1 договору у новій редакції.

Згідно з частиною другою статті 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, 09.07.2018 подано заяву про відшкодування судових витрат, понесених у зв'язку з отриманням професійної правничої допомоги, до якої додано:

1) копію договору про надання правової допомоги №17/024 від 07.08.2017;

2) копію кошторису, який є додатком до договору про надання правової допомоги №17/024 від 07.08.2017;

3) рахунки на оплату від 07.08.2017 на суму 15000 грн. та від 31.05.2018 на суму 8000 грн;

4) акти виконаних робіт від 06.09.2017 та від 07.05.2018;

5) платіжне доручення № 3835 від 07.08.2017, яким було здійснено оплату послуг з правової допомоги згідно з договором №17/024 від 07.08.2017 у розмірі 15000 грн;

6) платіжне доручення № 6692 від 07.06.2018, яким було здійснено оплату послуг з правової допомоги згідно з договором №17/024 від 07.08.2017 на підставі рахунку від 31.05.2018 у розмірі 8000 грн;

7) детальний опис виконаних робіт (наданих послуг) від 09.07.2018 з якого вбачається, що адвокат ОСОБА_3 (який діє на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю виданого Радою адвокатів міста Києва 29 жовтня 2015 року серія КВ № 005636) на виконання доручення та відповідно до умов договору про надання правової допомоги №17/024 від 07.08.2017 року укладеного з ТОВ «ТД «Світ-Агро» в особі директора ОСОБА_4 виконав таку роботу: 1) складання та подання до суду позовної заяви у справі № 810/2759/17 (Київський окружний адміністративний суд) на суму 8000 грн. (кількість витрачених годин - 4, вартість згідно кошторису грн./год. 2000; акт виконаних робіт від 06.09.2017); 2) Складання та подання до суду відповіді на відзив у справі № 810/2759/17 (Київський окружний адміністративний суд) на суму 8000 грн. (кількість витрачених годин 4, вартість згідно кошторису грн./год. 2000; акт виконаних робіт від 31.05.2018) (а.с. 18-30).

Отже, загальна сума наданих адвокатом ОСОБА_3 позивачу ТОВ «ТД «Світ-Агро» послуг з правової допомоги в адміністративній справі № 810/2759/17 становить 16000 грн. та підтверджується наявними у справі документами.

Задовольняючи заяву про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що розмір понесених ТОВ «ТД «Світ-Агро» витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, позивачем у повній мірі доведено понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16000 грн.

На думку колегії суддів позиція суду першої інстанції є вірною з огляду на наступне.

У відповідності до частин першої та шостої ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

За правилами статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; 3) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов'язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Частиною дев'ятою статті 139 КАС України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов'язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно статті 134 КАС України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п'ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, витрати на професійну правничу допомогу стягуються з іншої сторони лише у тому випадку, якщо професійна правнича допомога реально надавалася в справі тією особою або особами, які одержали за це плату, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

З матеріалів справи вбачається, що представником позивача подано заяву про відшкодування судових витрат, понесених у зв'язку з отриманням професійної правничої допомоги, до якої додано:

1) копію договору про надання правової допомоги №17/024 від 07.08.2017;

2) копію кошторису, який є додатком до договору про надання правової допомоги №17/024 від 07.08.2017;

3) рахунки на оплату від 07.08.2017 на суму 15000 грн та від 31.05.2018 на суму 8000 грн;

4) акти виконаних робіт від 06.09.2017 та від 07.05.2018;

5) платіжне доручення № 3835 від 07.08.2017, яким було здійснено оплату послуг з правової допомоги згідно з договором №17/024 від 07.08.2017 у розмірі 15000 грн;

6) платіжне доручення № 6692 від 07.06.2018, яким було здійснено оплату послуг з правової допомоги згідно з договором №17/024 від 07.08.2017 на підставі рахунку від 31.05.2018 у розмірі 8000 грн;

7) детальний опис виконаних робіт (наданих послуг) від 09.07.2018 (а.с.18-30).

У відповідності до п. 1.1. договору про надання правової допомоги №17/024 від 07.08.2017, укладеного між адвокатом ОСОБА_3 (далі - Адвокат) та ТОВ «Торговий Дім «Світ-Агро» вбачається, що Клієнт доручає, а Адвокат відповідно до вимог чинного законодавства України приймає на себе зобов'язання в якості правової допомоги здійснювати представницькі повноваження, захищати права і законні інтереси Клієнта в обсязі та на умовах, встановлених цим договором та за домовленістю сторін (а.с. 19).

Згідно детального опису виконаних робіт (наданих послуг) від 09.07.2018 вбачається, що адвокат ОСОБА_3, який діє на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю виданого Радою адвокатів міста Києва 29 жовтня 2015 року серія КВ № 005636) на виконання доручення та відповідно до умов договору про надання правової допомоги №17/024 від 07.08.2017 року укладеного з ТОВ «ТД «Світ-Агро» в особі директора ОСОБА_4 виконав таку роботу:

1) складання та подання до суду позовної заяви у справі № 810/2759/17 (Київський окружний адміністративний суд) на суму 8000 грн (кількість витрачених годин - 4, вартість згідно кошторису грн./год. 2000; акт виконаних робіт від 06.09.2017);

2) складання та подання до суду відповіді на відзив у справі № 810/2759/17 (Київський окружний адміністративний суд) на суму 8000 грн (кількість витрачених годин 4, вартість згідно кошторису грн./год. 2000; акт виконаних робіт від 31.05.2018) (а.с. 18).

Отже, загальна сума наданих адвокатом ОСОБА_3 ТОВ «ТД «Світ-Агро» послуг з правової допомоги в адміністративній справі № 810/2759/17 становить 16000 грн.

При цьому, позивачем понесено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16000 грн за складання та подання до суду позовної заяви, а також відповіді на відзив у даній справі.

Колегія суддів звертає увагу, що суд має оцінити рівень витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою, тобто, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановити, що розмір винагороди, визначений сторонами, є співмірним, зважаючи на складність справи та витрачений виконавцем час.

Відтак, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесених судових витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує і Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції, згідно якої якщо Суд визнає факт порушення Конвенції або протоколів до неї і якщо внутрішнє право відповідної Високої Договірної Сторони передбачає лише часткове відшкодування, Суд, у разі необхідності, надає потерпілій стороні справедливу сатисфакцію.

Однак, відповідачем доказів неспівмірності вказаних витрат суду надано не було, клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката із відповідними доказами не заявлено та в ході слухання справи даної обставини не доведено.

При цьому, у відповідності до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України позивачем подано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Посилання апелянта на те, що з наданого платіжного доручення № 3835 від 07.08.2017 на суму 15000 грн. неможливо встановити, за яку саме правову допомогу було сплачено відповідну суму, оскільки в актах виконаних робіт від 06.09.2017 та в детальному описі виконаних робіт від 09.07.2018 вказано суму у розмірі 8000 грн., колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відповідна сума коштів сплачувалась позивачем за складання та подання до суду декількох позовних заяв та в якості авансового внеску за надання відповідних послуг, тому у платіжному дорученні № 3835 від 07.08.2017 відсутня дата рахунка на оплату, проте у призначенні цього платежу вказано, що це оплата за послуги з правової допомоги згідно договору № 17/24 від 07.08.2017.

З вказаних підстав рахунок на оплату від 07.08.2018 не містить посилання на акт виконаних робіт, оскільки він стосується послуг з правової допомоги згідно договору № 17/24 від 07.08.2017 за декілька позовних заяв.

Доводи апелянта про те, що акт виконаних робіт від 06.09.2017 складено після оплати вказаних у цьому акті послуг, оскільки як вже зазначалось, відповідна сума сплачувалась позивачем адвокату в якості авансового внеску за надання останнім правової допомоги, зокрема, у даній справі.

Щодо доводів апелянта про відсутність окремих договорів, які передбачені у п.п. 4.2. п. 4 Договору № 17/024, то згідно пояснень представника позивача в суді першої інстанції у Договорі № 17/024 допущено технічну помилку, оскільки фраза «узгоджується в окремих договорах» стосується лише п.2.1.8 Договору, згідно якого адвокат надає правову допомогу та здійснює захист Клієнта у кримінальному провадженні, про що укладаються окремі договори (а.с. 10 зворот).

Відповідно до приписів статей 626, 627 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, з наведеного вбачається, що у Договорі № 17/024 дійсно наявна технічна описка та укладання окремих договорів щодо надання правової допомоги в адміністративних справах сторонами не передбачалось.

Крім того, згідно додатку №2 до Договору № 17/024 від 30.07.2018 викладено п. 2.1.5 договору в наступній редакції: «Забезпечує захист прав та охоронюваних законом інтересів Клієнта під час розгляду цивільних, господарських, адміністративних та інших справ у загальних, спеціалізованих, третейських, інших судах України створених відповідно до законодавства».

Викладено п.4.1 Договору в наступній редакції «Розмір гонорару за надання правової допомоги, передбаченої п.п. 2.1.1-2.1.7, 2.1.9 цього договору встановлюється в розмірі, що визначається за домовленістю Сторін та відображений у кошторисі, що є невід'ємною частиною цього договору» (а.с. 51).

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 16000 грн підлягають задоволенню.

З огляду на викладені обставини, за результатами розгляду апеляційної скарги, з урахуванням наведених норм права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанцій є законним та обгрунтованим, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними.

Згідно з частинами першою-третьою ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

За правилами частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 242, 243, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Київської митниці Державної фіскальної служби - залишити без задоволення, а додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Н.М. Троян

Судді: Н.П. Бужак

Л.О. Костюк

Повний текст виготовлено: 06 листопада 2018 року.