Справа № 521/15545/18
Суддя: Целух А. П.
Дата ухвалення: 2018-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/521/324/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2018 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Целуха А.П.

секретаря судового засідання - Корнієнко Л.В.,

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в місті Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, суд-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову №588/18 від 06.09.2018року у справі про адміністративне правопорушення, згідно якої її притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст.96 КУпАП, провадження у справі закрити.

Свої вимоги мотивує тим, що при проведенні перевірки за адресою: АДРЕСА_1 щодо дотримання суб*єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, на підставі акту №001092 від 30.08.2018 року, протоколу за ч. 5 ст.96 КУпАП та припису про усунення порушення вимог законодавства від 30.08.2018 року - начальником інспекційного відділу №1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, Якименко Р.К. було винесено постанову №588/18 від 06.09.2018року про визнання винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5ст.96 КУпАП з накладанням адміністративного стягнення у розмірі 8 500,00 грн. З вказаною постановою позивач не згодна у зв*язку з невідповідністю викладених підстав дійсним обставинам. Посилання відповідача на проведену позивачем реконструкцію квартири, шляхом зведення прибудови, площею 8кв.м та збільшення площі, не відповідають дійсності. Так позивачем лише було виконано ремонтні роботи, спрямовані на запобігання руйнування несучої стіни. Початок руйнування несучої стіни, внаслідок промерзання та постійної вологості, викликане неякісним опаленням в опалювальний період року. Несвоєчасне запобігання вирішення вказаного питання, потягнуло би руйнування усієї споруди в цілому із значними затратами на відновлення. Позивачу та її родині у рівних частках належать дві житлові кімнати, загальною площею 41.70кв.м., що складає 315/1000 частин комунальної квартири за адресою: АДРЕСА_1. Вказана споруда перебуває на обслуговуванні ЖЕО «Одеського заводу керамічних виробів». 20.08.2018 року позивач звернулася із заявою до директора ЖЕО «Одеського заводу керамічних виробів» з проханням надати дозвіл на виконання робіт, пов*язаних з покращенням умов проживання та в результаті його отримання, провели роботи по упередженню зруйнуванню несучих стін житлової будівлі. На підставі викладеного, з метою відновлення свого порушеного права, позивач змушена звернутися з вказаним позовом до суду.

Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов просила задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з*явився, відзиву стосовно позовних вимог до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з частиною 1,2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішеннясудом споріву сферіпублічно-правовихвідносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав таінтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють,чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою , з якою це повноваження надано; обґрунтовано,тобто зурахуванням усіхобставин,що маютьзначення дляприйняття рішення(вчиненнядії); безсторонньо(неупереджено); добросовісно; розсудливо; здотриманням принципурівності передзаконом,запобігаючи всімформам дискримінації; пропорційно,зокрема здотриманням необхідногобалансу міжбудь-якими несприятливими наслідками для прав,свобод таінтересів особиі цілями,на досягненняяких спрямованеце рішення(дія); зурахуванням праваособи научасть упроцесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2статті 19 Конституції Українипередбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно достатті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Судом встановлено, що на підставі Свідоцтва про право власності на житло №3-29600 від 26.06.2013 року, виданого Департаментом міського господарства Одеської міської ради, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 є власниками 315/1000 частин квартири АДРЕСА_1, в рівних частках.

При проведенні перевірки за адресою: АДРЕСА_1 щодо дотримання суб*єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, на підставі акту №001092 від 30.08.2018 року, протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст.96 КУпАП та припису про усунення порушення вимог законодавства від 30.08.2018 року - начальником інспекційного відділу №1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, Якименко Р.К. було винесено постанову №588/18 від 06.09.2018року про визнання винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5ст.96 КУпАП з накладанням адміністративного стягнення у розмірі 8 500,00 грн.

З вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 виконала будівельні роботи з реконструкції квартири зі збільшенням її загальної площі, шляхом прибудови нового приміщення першого поверху без отримання права на виконання будівельних робіт, що є порушенням п.1ч.1ст.34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», абз.1ч.2ст. 36 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», абз. 2 пп.5, 13 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №466 від 13.04.2011року.

Вказаний будинок за адресою: АДРЕСА_1 перебуває на балансі ЖЕО «Одеського заводу керамічних виробів».

20.08.2018 року позивач звернулася із заявою до директора ЖЕО «Одеського заводу керамічних виробів», Михейшина В.В. з проханням надати дозвіл на виконання робіт, пов*язаних з покращенням умов проживання. В результаті отримання вказаного дозволу, позивачем були проведені роботи по упередженню зруйнування несучих стін житлової будівлі.

Відповідно до ст..18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Посилання відповідача на проведену позивачем реконструкцію квартири, шляхом зведення прибудови, площею 8кв.м та збільшення площі, не відповідають дійсності. Так позивачем лише було виконано поточні ремонтні роботи, спрямовані на запобігання руйнуванню несучої стіни. Початок руйнування несучої стіни, внаслідок промерзання та постійної вологості, викликане неякісним опаленням в опалювальний період року. Несвоєчасне запобігання вирішення вказаного питання, потягнуло би руйнування усієї споруди в цілому із значними затратами на відновлення.

Згідно висновку постанови ВАСУ від 22.11.2016р. по справі К/800/24432/15 з посиланнями на висновки, викладені у постанові Верховного Суду України від 27 лютого 2012 року у справі №21-419а11, зазначено, що до капітального ремонту відносяться роботи, пов'язані зі зміною існуючого вигляду раніше експлуатованого приміщення з заміною конструктивних елементів споруди, а при поточному ремонті заміни конструктивних елементів споруди не відбуваються. Поняття «капітальний ремонт» і «поточний ремонт» збігаються за назвою виконуваних робіт, проте при капітальному ремонті експлуатація будівлі за цільовим призначенням призупиняється, а при поточному ремонті - ні. Якщо після поточного ремонту відновлюється можливість експлуатації конструкцій та систем будівлі, як правило, без їх повної заміни та без покращення експлуатаційних показників, то при капітальному ремонті ці ознаки повністю або частково мають місце.

Суд вважає, що виконані позивачем роботи цілком відносяться до поточного ремонту належного її житлового приміщення, тому як спрямовані на усунення небезпеки, яка загрожує власності, правам і свободам громадян, які мешкають у вказаному будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Згідност. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 244-6 КУпАП органи державного архітектурно-будівельного контролю розглядають справи про адміністративні правопорушення, повязані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю (статті 96,96-1(крім частин третьої - пятої),частини першатадруга статті 188-42).

Відповідно до ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до частини 5 ст. 96 КУпАП виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні, вчинені щодо об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1), крім порушень, передбачених частиною четвертою цієї статті, тягнуть за собою накладення штрафу від п'ятисот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до положень ч.1ст.251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами ;висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78цього Кодексу. В адміністративних справах пропротиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чибездіяльності покладаєтьсяна відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач, сповіщений належним чином, не з*явився у судове засідання, відзиву із запереченням стосовно позовних вимог до суду не надав, тому за таких обставин, вирішуючи справу на підставі наявних доказів, представлених стороною позивача, суд вважає що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 5 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів. Відповідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Із наявних у суду матеріалів, не вбачається сукупності доказів, передбачених ст. 251 КУпАП України, які б свідчили про вчинення позивачем інкримінованого правопорушення.

Таким чином, на підставі вище викладеного, позов є обґрунтований та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.2 -14, 72-77, 122, 241-255, 286, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати Постанову Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №588/18 від 06.09.2018року по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. (місце реєстрації: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст.96 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 8 500 гривень.

Провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. (місце реєстрації: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст.96 КУпАП - закрити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: А.П. ЦЕЛУХ