Справа № 759/8462/18
Суддя: Журибеда О. М.
Дата ухвалення: 2018-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/8462/18

пр. № 2-а/759/336/18

07 листопада 2018 року Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Журибеди О.М.,

при секретарі Крічфалушій М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора роти № 5 батальйону № 1 УПП у м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Минько Олександра Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову НК № 718653 від 19.05.2018 року про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги мотивував тим, що 19.05.2018 року, рухався на автомобілі «Мерседес» номерний знак НОМЕР_1 на перехресті вул. В.Вал та вул. Межигірська в м. Києві не виконав вимогу дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо» в порушення п. 8.4 ПДР України.

Інспектором роти № 5 батальйону № 1 УПП у м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Минько О.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених в позові та у відповіді на відзив.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції в судовому засіданні стосовно задоволення позову заперечував та просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Наполягав на тому, що інспектором поліції було винесено постанову уповноваженою особою з дотриманням норм чинного законодавства.

Відповідач інспектор роти № 5 батальйону № 1 УПП у м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Минько О.В. судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи та відео докази, оцінивши наявні докази у їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Як передбачено ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов'язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва.

Як вбачається з матеріалів справи, що 19.05.2018р. інспектором роти № 5 батальйону № 1 УПП у м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Минько О.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 4).

Як вбачається з даних зазначеної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ОСОБА_1, 19.05.2018 року о 12 год. 50 хв., на автомобілі «Мерседес» номерний знак НОМЕР_1, рухався на перехресті вул. В.Вал та вул. Межигірська в м. Києві не виконав вимогу дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо» в порушення п. 8.4 ПДР України.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно положень ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу.

Ч. 4 ст. 256 КУпАП зазначає, що при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 286 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Рішенням Конституційного Суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 визначено, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Як зазначено у ч. 1 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Таким чином, інспектором не було дотримано норм закону під час складення та винесення постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як видно з матеріалів справи, позивачем не заперечується факт порушення ним Правил дорожнього руху України, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, однак вказується на відсутність умислу у його діях на вчинення зазначеного правопорушення, оскільки знак 4.1 «Рух прямо» на даній ділянці дороги змінено за незначний проміжок часу до порушення ним знаку.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказано мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Таким чином судом встановлено що при винесені постанови не було зафіксовано покази свідків, та не зазначено мотивів відхилення інших доказів, на які посилався позивач та не надано доказів в спростування доводів позивача.

Статтями 245-246 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП не відповідає вимогам КУпАП, а тому підлягає скасуванню.

За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 19 Конституції України, Законом України «Про національну поліцію», ст.ст. 7, ч. 1 ст. 122, 245-247, 251, 258, 283, 287, 289 КУпАП, ст.ст. 5-11, 72-77, 241-246, 250, 286, 292, 295 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора роти № 5 батальйону № 1 УПП у м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Минько Олександра Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову НК № 718653 від 19.05.2018 року, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 255 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М. Журибеда