Справа № 2-а-3685/11(6-а/333/99/18)
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2018-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

07 листопада 2018 року м. Дніпросправа № 2-а-3685/11(6-а/333/99/18)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 квітня 2018 року (суддя Піх Ю.Р.), ухвалену в місті Запоріжжя, в адміністративній справі № 2-а-3685/11 (провадження № 6-а/333/99/18) за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В ИВ:

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 квітня 2018 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви про заміну боржника - Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя Шевченківським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Запоріжжя з підстави відсутності доказів перебування на виконанні виконавчого документу та не оскарженням заявником повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову ухвалу, задовольнивши заяву про заміну сборжника. Скаржник вказує на те, що законодавцем не встановлено обмеження для звернення заінтересованої особи до суду із заявою про заміну сторони боржника без наявності відкритого виконавчого провадження.

Ухвалою судді Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду Малиш Н.І. від 26 вересня 2018 року апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без руху на підставі частини 2 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України та надано десятиденний строк на усунення недоліків апеляційної скарги.

З 03 жовтня 2018 року розпочав роботу Третій апеляційний адміністративний суд, і справи, які перебували в провадженні Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, були передані до Третього апеляційного адміністративного суду.

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями визначена колегія суддів у складі головуючого судді - доповідача Шлай А.В., суддів Кругового О.О., Суховарова А.В.

Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 квітня 2018 року в адміністративній справі № 2-а-3685/11 (провадження № 6-а/333/99/18) та призначено розгляд у судовому засіданні на 07 листопада 2018 року об 11.00 год.

У судовому засіданні представник скаржника (ОСОБА_2) підтримала вимоги апеляційної скарги.

Відповідач, належним чином повідомлений про день, місце і час розгляду справи, доказом чого є повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, до суду уповноваженого представника не направив, про причини неприбуття не повідомив.

Відзив на апеляційну скаргу, у встановлений ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року строк, від відповідача до суду не надходив.

Відповідно до честини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну боржника, суд першої інстанції керувався приписами ч. 5 Закону України «Про виконавче провадження», згідно яких у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, оскільки заявником не надано доказів того, що виконавчий документ перебуває на виконанні, оскільки заміна (за наявності достатніх для цього підстав) може бути здійснена лише за умови відкритого виконавчого провадження. Додатково суд зазначив, що заявником не були оскаржені дії державного виконавця стосовно повернення виконавчого документу без прийняття до виконання.

Колегія суддів вважає, що оскаржена ухвала постановлена судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права з огляду на наступне.

Згідно із частиною першою статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно статті 15 Закону № 1404-VIII сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім'я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Аналіз наведених правових норм дозволяють дійти висновку, що заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником (процесуальне правонаступництво) відбувається виключно за відповідним рішенням суду.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.05.2011 року визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя в період з 01.09.2010 року, у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни в розмірі меншому, ніж встановленому ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.01.2014 року апеляційну скаргу УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя залишено без задоволення, постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.05.2011 року залишено без змін. Згідно повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання за № 10911-8-03.4 від 19.06.2018 року ОСОБА_1 повернуто виконавчий документ без прийняття до виконання, оскільки Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі Запорізької області як юридичну особу припинено.

Колегія суддів зазначає, що Верховним Судом у постанові від 24 квітня 2018 року у справі №815/1637/17 дійшов висновку про те, що у контексті Закону № 1404-VIII виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, представляє собою процес, який починається з моменту набрання судовим рішенням законної сили і завершується настанням відповідних обставин, передбачених статтею 39 цього Закону. При цьому виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права, за якого кожен з учасників має можливість реалізувати обсяг вимог наданих йому судовим рішенням. До того ж цей Закон не пов'язує початок реалізації цих прав з ухваленням державним виконавцем рішення про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа, а навпаки, прямо передбачає можливість виправлення невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, судом за заявою стягувача (абзац другий частини четвертої статті 4 Закону № 1404-VIII). У рішенні Європейського суду з прав людини «Матківська проти України» від 12 березня 2009 року (заява № 38683/04) зазначено про те, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про можливість заміни сторони виконавчого провадження з моменту відкриття виконавчого провадження, враховуючи практику Верховного Суду, ґрунтується на помилковому тлумаченні положень Закону України «Про виконавче провадження» та Кодексу адміністративного судочинства України.

За наведених обставин оскаржена ухвала підлягає скасуванню, як така, що не відповідає критеріям законності.

При розгляді вимог апеляційної скарги в частині постановлення нової ухвали про задоволення заяви про заміну боржника, колегія суддів зазначає наступне.

Наведеним вище положеннями статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України передбачена процедура заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником. Частиною четвертою цієї статті передбачено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, Комунарським районним судом м. Запоріжжя 06.11.2014 року ОСОБА_1 було видано виконавчий лист, який повідомленням державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Гостіщевою Т.М. від 19.06.2018 року повернуто без прийняття до виконання.

Оскільки виконавче провадження з виконання зазначеного виконавчого листа не відкрито, ОСОБА_1 необхідно було звернутись до суду із заявою про заміну боржника у виконавчому листі. Натомість, нею подана заява про заміну сторони виконавчого

провадження. Прохальна частина заяви взагалі містить вимогу про заміну боржника в адміністративній справі, розгляд якої в порядку статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено.

Слід зазначити, що процесуальні документи складались та представництво інтересів ОСОБА_1 у суді здійснювалось адвокатом на підставі доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги (а.с. 28,29). Крім того, ОСОБА_1 звернулась за захистом порушених прав із адміністративним позовом, пред'явленим до Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя ще 01 квітня 2011 року. Виконавчий лист отримала 21 січня 2014 року, однак пропустила строк для пред'явлення його до виконання (а.с.27). Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30 травня 2018 року зазначений строк було поновлено на три роки (а.с.32,33).

Неможливість виконання судового рішення, яке набрало законної сили, за наведених вище підстав, порушують права позивача, які гарантовані, у тому числі, Конвенцією про захист прав та основоположних свобод людини (Протокол перший). Звернення її до суду із заявою, яка не у повній мірі відповідає вимогам статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України, на думку колегії суддів, не може бути перешкодою для реалізації права на отримання виплат, передбачених Законом України «Про соціальний захист дітей війни» та визнаних судом. Відтак, колегія суддів вважає, що формальні підстави для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 відсутні.

Звернення ОСОБА_1 із заявою обумовлено реорганізацією боржника - Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя шляхом злиття і утворення Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя.

У цьому випадку для встановлення факту публічного правонаступництва визначальним фактором є перехід функцій управління Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя.

Пенсійний фонд України є центральним органом державної виконавчої влади, підвідомчим Кабінетові Міністрів України, який реалізує державну політику в галузі пенсійного забезпечення. Відповідно до Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за № 41/26486), управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об'єднані управління є територіальними органами Пенсійного фонду України.

Частиною 9 статті 5 Закону України від 17 березня 2011 року № 3166-VI «Про центральні органи виконавчої влади» встановлено, що порядок здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією чи ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 6 Порядку здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2011 року № 1074, дія якого поширюється на центральні органи виконавчої влади із спеціальним статусом та їх територіальні органи, крім випадків, коли Конституцією та законами України визначені інші особливості порядку їх утворення, реорганізації або ліквідації, визначено, що у разі злиття органів виконавчої влади права та обов'язки переходять до органу виконавчої влади, утвореного внаслідок такого злиття.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2016 року № 988 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя реорганізовано шляхом злиття в Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 24 квітня 2018 року у справі №815/1637/17, правонаступництво в сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб'єкта владних повноважень (суб'єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб'єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

Зважаючи на те, що відповідно до наведеної вище постанови Кабінету Міністрів України відбулось публічне правонаступництво одного суб'єкта владних повноважень іншому (у даному випадку - Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя Шевченківському об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України м. Запоріжжя), передбачені статтею 379 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для заміни боржника у виконавчому документі наявні.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 квітня 2018 року в адміністративній справі № 2-а-3685/11 (провадження № 6-а/333/99/18) - скасувати.

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Здійснити у виконавчому листі № 2а-3685/11, виданому 06.11.2014 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя заміну боржника - Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя його правонаступником - Шевченківським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Запоріжжя.

У задоволенні заяви про здійснення заміни боржника в адміністративній справі та виконавчому провадженні - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 07 листопада 2018 року і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 08 листопада 2018 року.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Суховаров