Справа № 810/2759/17
Суддя: Троян Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/2759/17 Суддя (судді) першої інстанції: Панова Г. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Судді-доповідача - Троян Н.М.,

суддів - Бужак Н.П., Костюк Л.О.,

за участю секретаря - Рейтаровської О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу Київської митниці Державної фіскальної служби на рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 липня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Світ-Агро» до Київської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати протиправними та скасувати рішення про визначення коду товару від 21.07.2017 № КТ-UА -2017 та № КТ-UА -2017.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідачем при митному оформленні партії товару ТОВ «Торговий Дім «Світ-Агро» протиправно змінено його код за УКТ ЗЕД з 2304 00 00 00 на 2309 90 96 90.

Так, позивач зазначає, що поставки соєвого борошна за контрактом від 22.12.2015 № ЕР 22/12/15 ТОВ «ТД «Світ-Агро» здійснює регулярно, і загальна кількість їх сягає близько 70-ти.

Жодного разу, під час митного оформлення вказаного товару у відповідача не виникало сумнівів щодо правильності коду 2304 00 00 00.

При цьому, відповідач у запиті на проведення експертизи всупереч чинного законодавства не конкретизував, які саме характеристики товару (склад, фізичні, фізико-хімічні властивості тощо) необхідно перевірити або встановити, а зазначив «встановлення повного хімічного складу товару».

На думку позивача, у зв'язку з тим, що відповідач у запиті на проведення експертиз не вказав, які саме характеристики товару необхідно перевірити, тому при проведенні дослідження експертами були використані чотирнадцять ГОСТів та ДСТУ, які не мають відношення до задекларованого товару та його зразків. Про відсутність в Україні потрібної для дослідження державної нормативно-технічної документації зазначено у кожному експертному висновку.

Крім того, позивач вказав, що задекларований товар (соєве борошно) неправомірно віднесено до товарів з кодом 2309 90 96 90, оскільки він не є сумішшю ні за технологією виробництва, ні за висновками експертів.

Позивач наполягає, що ним були надані всі необхідні документи для здійснення митного оформлення товару за кодом УКТЗЕД 2304 00 00 00, натомість дії відповідача щодо зміни коду товару є протиправними.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 05 липня 2018 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Київської митниці Державної фіскальної служби України про визнання коду товару від 21.07.2017 № КТ-UA-2017.

Визнано протиправним та скасовано рішення Київської митниці Державної фіскальної служби України про визнання коду товару від 21.07.2017 № КТ-UA-2017.

В апеляційній скарзі, відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд скасувати рішення та прийняти нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Зокрема, апелянт посилався на те, що на підставі проведених експертиз відібраних зразків товару, було зроблено висновок КНДІСЕ від 26.04.2017 №5911/17-34, що товар позивача (соєве борошно) є нічим іншим, як ферментованим та висушеним соєвим концентратом, а саме ЕР 200 для виробництва якого використовується соя та специфічні молочні бактерії.

У зв'язку з чим, відповідач зазначив, що товар, який піддавався вищезазначеній обробці, вже не може вважатися соєвим борошном, і не може класифікуватися за товарною позицією 2304 УКТ ЗЕД «Макуха та інші тверді відходи і залишки, одержані під час вилучення соєвої олії, мелені або немелені, негранульовані або гранульовані», оскільки імпортований позивачем продукт використовується для годівлі тварин (2309 УКТ ЗЕД - продукти, що використовуються для годівлі тварин).

Згідно з базою даних митних формлень товарів відсутня інформація про митне оформлення продукту «ЕР 200» характеристикам у товарній позиції 2309 УКТЗЕД, відтак митне формлення продукту «ЕР 200» здійнюється з порушенням правил класифікації товарів згідно з УКТЗЕД.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачем зазначено, що підстави відносити соєве борошно до товарної позиції 2309 відсутні, оскільки воно відноситься до товарної номенклатури 2304.

При цьому, жодний з експертних висновків не містить інформації про наявність в товарах сторонніх домішок, які б могли свідчити про те, що не є продуктом, одержаним шляхом вилучення соєвої олії з сої відповідно до технологічної схеми виробництва, наданої виробником.

Оскільки такі експертні висновки підтверджують, що товар не є залишками після видалення соєвої олії з сої, а тому підтверджують необхідність класифікації товару в товарній підкатегорії 2304 00 00 00 УКТ ЗЕД.

Згідно з частиною другою статті 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, для проведення митного оформлення партії товару, за контрактом від 22.12.2015 № ЕР 22/12/15 з компанією «Agrolife GmbH» (Німеччина), до Київської митниці ДФС подано заповнені відповідно до товаросупровідних документів електронні митні декларації № UA125030/2017/107571 від 04.05.2017 та № UA125030/2017/107588 від 04.05.2017 у митному режимі імпорту.

Задекларований за кодом 2304 00 00 00 УКТ ЗЕД товар має опис «Борошно соєве знежирене, що залишається після добування олії із сої, ЕР200/1 - 22000 кг у вигляді порошку, призначене для приготування кормів для тварин &?к;...&?е; Країна походження - DK, Торгівельна марка - European Protein, Виробник - European Protein AS». За текстом граф 31 митних декларацій до опису додані також відомості про масові частки складових товару, відповідно: «вміст сирого протеїну 51,4 % (відхилення 2 %), сирого жиру в перерахунку на суху речовину 2,2 % (відхилення 3,2 %), масова частка вологи та летких речовин 10,7 % (відхилення 2,6 %) згідно сертифікату аналізу» (за МД UA125030/2017/107571); «вміст сирого протеїну 50,9 % (відхилення 2 %), сирого жиру в перерахунку на суху речовину 2,7 % (відхилення 4 %), масова частка вологи та летких речовин 10,9% (відхилення 2,6 %) згідно сертифікату аналізу» (за МД UA125030/2017/107588).

04 травня 2017 року за ініціативою посадових осіб відповідача, з кожної партії вантажу були відібрані проби (зразки) для подальшого проведення їх експертного дослідження Департаментом податкових та митних експертиз Державної фіскальної служби України (далі - ДПМЕ ДФС).

За результатами дослідження експертом складено висновки від 26.05.2017 № 135 та № 136 в яких зазначено, що «…Проба має вигляд суміші дрібнодисперсної речовини, яка складається з неоднорідних за розміром часточок рослинного походження, світло-коричневого кольору, із запахом, характерним для соєвих продуктів.

Визначений жирно-кислотний склад проби свідчить про належність продукту до такого, що отриманий із соєвої сировини. Експерементально визначені в пробі фізико-хімічні показники становлять: масова частка вологи та летких речовин - 9,74%, масова частка жиру (в перерахунку на суху речовину) - 1,04%, масова частка сирого протеїну (в перерахунку на суху речовину) - 56,90%, масова частка загальної золи (в перерахунку на суху речовину) - 7,37%, масова частка сирої клітковини (в перерахунку на суху речовину) - 5,28%.

Державна нормативно-технічна документація для борошна соєвого кормового на національному або міждержавному рівні в Україні відсутня.

Результатами експериментальних досліджень проби з урахуванням інформації у супровідних документах, не протирічать приналежності товару «ЕР200/1» до продукту, що залишається після добування олії із сої, як зазначено у гр. 31 МД № UA125030/2017/107571 та № UA125030/2017/107588, отже не протирічать належності товару до твердих відходів або залишків, одержаних під час вилучення соєвої олії; продукт не є білковим концентратом (харчовим). В той же визначені показники, враховуючи фізико-хімічні показники встановлені в національних стандартах України, не дозволяють розрізнити соєве борошно та соєвий шрот.

Встановлення сфери застосування продукту (харчовий або кормовий) виходить за межі компетенції фахівців ДПМЕ ДФС…» (а.с. 104-110 Том I).

21 липня 2017 року Київською митницею Державної фіскальної служби прийнято рішення про визначення коду товару від 21.07.2017 № KT-UA-2017 та № KT-UA-2017, в яких визначений код товару згідно УКТЗЕД змінено з 2304 00 00 00 (Макуха та інші тверді відходи і залишки, одержані під час вилучення соєвої олії, мелені або немелені, негранульовані або гранульовані) на 2309 90 96 90 (Продукти, що використовуються для годівлі тварин) (а.с. 97-98 Том I).

Вважаючи порушенням своїх прав з боку відповідача та з метою їх відновлення позивач звернувся за захистом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що товар, який подано позивачем для проведення митного оформлення в повній мірі відповідає опису коду УКТ ЗЕД 2304 00 00 00, а тому позивач правомірно вказував саме цей код при здійсненні розмитнення такого товару, відтак позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На думку колегії суддів позиція суду першої інстанції є вірною з огляду на наступне.

Нормативно-правовим актом, який регулює відносини, пов'язані із справлянням митних платежів, є Митний кодекс України.

Статтею 67 Митного кодексу України визначено, що Українська класифікація товарів зовнішньо-економічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.

Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев'ятий та десятий знаки цифрового коду.

Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Згідно з частиною першою статті 68 Митного кодексу ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини другої-четвертої, сьомої, восьмої статті 69 Митного кодексу України митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

На вимогу посадової особи митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.

Рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням митного органу щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення у порядку, встановленому главою 4 цього Кодексу.

При цьому, у частині п'ятій статті 69 Митного кодексу України передбачається існування складного випадку класифікації товару, під яким розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Для цілей класифікації товарів митні органи використовують Українську класифікацію товарів зовнішньоекономічної діяльності, що є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України «Про Митний тариф України», яка побудована на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів, запровадженої Всесвітньою митною організацією та Комбінованої номенклатури Європейського Союзу.

Класифікація товарів згідно з УКТ ЗЕТ провадиться з урахуванням визначальних характеристик товару та Основних правил інтерпретації класифікації товарів та пояснень до УКТ ЗЕД.

Відповідно до пункту 3 глави «Основні правила інтерпретації УКТЗЕД» Митного тарифу України (далі - Митний тариф України), що є додатком до Закону України «Про Митний тариф України» від 19.09.2013 №584-VII, у разі коли з будь-яких інших причин товар на перший погляд можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином: (a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис.

Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

Пунктом 6 глави «Основні правила інтерпретації УКТЗЕД» Митного тарифу України визначено, що для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень, положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

Таким чином, зазначеними Правилами передбачено, що при віднесенні товару до тієї чи іншої позиції слід виходити з більш конкретного опису товару, тобто саме характеристики товару є визначальними для класифікації товару відповідно до УКТ ЗЕД.

Пунктом І розділу III Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщується через митний кордон України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 650 від 30.05.2012 передбачено, що декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТ ЗЕД при їх декларуванні відповідно до статті 69 Митного кодексу України.

Відповідно до пункту 4 розділу III Порядку роботи відділу митних платежів, контроль правильності класифікації товарів здійснюється шляхом перевірки відповідності, зокрема: опису товару в митній декларації процедурі декларування згідно з вимогами статті 257 Митного кодексу України; відомостей про товар та коду товару згідно з УКТ ЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо): зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, з врахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог статті 68 Митного кодексу України.

Згідно із пунктом 5 розділу III Порядку роботи відділу митних платежів передбачено, що у неможливості однозначно перевірити правильність класифікації товару на підставі задекларованих відомостей відповідно до вимог статті 69 Кодексу декларант або уповноважена ним особа письмово повідомляється про необхідність надання додаткових документів чи відомостей, необхідних для підтвердження задекларованого ним коду товару згідно з УКТ ЗЕД.

Як свідчать матеріали справи, позивач при здійсненні митного декларування товару вказав код УКТ ЗЕД товару 2304 00 00 00 для «Борошно соєве знежирене, що залишається після добування олії із сої, ЕР200/1 - 22000 кг у вигляді порошку, призначене для приготування кормів для тварин».

Згідно листа виробника імпортованого продукту визначальними характеристиками задекларованого товару є те, що: він є побічним продуктом, що залишається після добування олії із сої; процес виробництва передбачає обробку подрібнених соєвих бобів за допомогою екстракційного апарату; крім видалення олії та розчинника, сушіння та розмелювання твердих залишків до порохоподібного стану, продукт не піддавався жодним іншим діям (технологічним операціям); за умов відповідного приготування, продукт може використовуватися як корм для тварин (а.с. 24-25 Том I).

Крім того, в матеріалах справи містяться пояснення виробника від 31.10.2016 про те, що «…на вимогу європейський споживачів склад продукту ЕР 200 був покращений/змінений та вміщує в своєму складі сою та продукти переробки картоплі з 01.04.2016.

Виконуючи зобов'язання перед нашими українськими партнерами, нашою компанією було прийнято рішення залишити склад продукту для українського ринку та його споживачів без змін та змінити його назву на ЕР 200/1.

Продукт ЕР 200/1 було перевірено на вміст сторонніх інгредієнтів. Сторонніх інгредієнтів не виявлено.

Продукт ЕР 200/1 містить у своєму складі продукти переробки сої після видалення олії…» (а.с. 134-135 Том I).

Відповідно до класифікації УКТ ЗЕД до групи 23 відносяться «Залишки і відходи харчової промисловості; готові корми для тварин».

Товарна позиція 2304 має назву «Макуха та інші тверді відходи і залишки, одержані під час вилучення соєвої олії, мелені або немелені, негранульовані або гранульовані».

Тобто, до вказаної товарної позиції належать саме тверді залишки (у нашому випадку мелені), одержані саме із сої в процесі вилучення з неї олії.

До розділу IV (куди входить і група 23 зі своєю товарною позицією 2304) існує лише одна примітка, що обмежується лише наданням визначення терміну «гранули».

До товарної позиції 2304 також існує єдина примітка (інші стосуються вже деталізації на рівні підпозицій та підкатегорій), яка викладена наступним чином: «До товарної позиції 2309 включаються продукти, що використовуються для годівлі тварин, в іншому місці не зазначені, одержані в результаті переробки рослинної або тваринної сировини до такого ступеня, що вони втратили основні властивості вихідної сировини, крім рослинних відходів, рослинних залишків і побічних продуктів такої переробки».

Оскільки відходи і залишки переробки сої винесені у власну окрему товарну позицію 2304 (з конкретним описом), вона відповідно до цієї примітки має пріоритет над товарною позицією 2309 (з загальним описом).

Таким чином, як вірно зазначено судом першої інстанції, підстави відносити соєве борошно до товарної позиції 2309 відсутні, оскільки воно цілком очевидно зазначене в іншому місці номенклатури - 2304.

З метою забезпечення виконання Закону України від 19 вересня 2013 року № 584-VIII «Про Митний тариф України» та постанови Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року № 428 «Про затвердження Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» Наказом Державної фіскальної служби України від 09.06.15 № 401 затверджено «Пояснення до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, що додаються».

Відповідно до змісту Пояснень товарна позиція з кодом 2304 включаються макуха та інші тверді відходи і залишки, що залишаються після добування олії із сої за допомогою розчинників, олійницького преса аоо роторного експелера. Ці відходи і залишки є цінніш кормом для тварин.

Відходи і залишки, що включаються до цієї товарної позиції, можуть бути у вигляді плиток (брикетів), борошна чи гранул.

У свою чергу, до товарної позиція 2309 містить примітка, що «До цієї товарної позиції включаються підсолоджені корми та готові кормові продукти, що складаються з суміші декількох поживних речовин, які призначені: для забезпечення тварин раціональним і збалансованим повсякденним раціоном (повноцінний корм); для одержання придатного повсякденного раціону шляхом додання в господарський (тобто зроблений у господарстві) корм органічних чи неорганічних речовин (додаткові корми); або для використання під час приготування повноцінних кормів або додаткових кормів».

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до експертних висновків Державного науково - дослідного контрольного інституту ветеринарних препаратів та кормових добавок від 20.04.2018 №1633-Л/06 та №1634-Л/06 щодо товару «Борошно соєве знежирене, що залишається після добування олії із сої, ЕР 200/1 у вигляді порошку, партія 655 та 648/650 МД декларації № UA125030/2017/107571 від 04.05.2017 та № UA125030/2017/107588 від 04.05.2017 повідомлено, що «… За результатами проведеної експертизи досліджені продукти є однорідною сипкою масою. Продукти мають колір від блідо-жовтого до світло-коричневого. Запах всіх досліджуваних зразків - специфічний для продуктів, отриманих із соєвої сировини без сторонніх включень (а.с. 189-190 Том I).

Колегія суддів звертає увагу на лист Державного науково - дослідного контрольного інституту ветеринарних препаратів та кормових добавок від 20.04.2018 №1629-Л/06/1, згідно з яким результати досліджень не суперечать відомостям виробника про те, що досліджені продукти є меленими твердими відходами або залишками у вигляді борошна, одержаними під час вилучення соєвої олії із сої за допомогою розчинників, та є цінним кормом для сільськогосподарських тварин і птиці.

При цьому, за показниками якості вказані продукти не можуть бути віднесені до готових кормів, комбікормів або кормових добавок для сільськогосподарських тварин та птиці і не можуть використовуватися для безпосередньої годівлі, а можугь застосовуватися для приготування кормів.

Крім того, у вказаному листі зазначено, що встановлені характеристики продуктів свідчать про те, що вони: не відносяться до готових комбікормів та кормових добавок для сільськогосподарських тварин та птиці: не можуть використовуватися для безпосередньої годівлі тварин та птиці; можуть застосовуватися при приготуванні кормів та кормових сумішей в якості кормової сировини; є побічним продуктом олійно-екстракційного виробництва, а саме моно продуктом переробки сої у вигляді соєвого борошна; за результатами фізико-хімічних досліджень не мають ознак ферментативної активності, що підтверджує відсутність у їх складі ферментів/ферментних препаратів. Живих молочнокислих бактерій у складі проб не виявлено…» (а.с. 188 Том I).

Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що опис «борошна соєвого знежиреного» в повній мірі відповідає опису коду УКТ ЗЕД 2304 00 00 00, а тому позивач правомірно вказував саме цей код при здійсненні розмитнення такого товару.

Твердження відповідача на необхідність зазначення коду УКТ ЗЕД 2309 90 96 90 колегія суддів не приймає до уваги, оскільки імпортований позивачем товар є монопродуктом, а не сумішшю, не містить підсолоджувачів та не є готовим кормом і тому не може включатися до товарної позиції 2309.

Відтак, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що позивач обґрунтовано включив імпортований товар саме до товарної позиції 2304.

При цьому, на підставі контракта від 22.12.2015 № ЕР 22.12.2015 позивачем було здійснено близько 70-ти поставок за заявленими ним кодам УКТ ЗЕД 2304 00 00 00 та жодних рішень про зміну коду УКТ ЗЕД відповідач не приймав, що свідчить про правомірність розмитнення товару саме за таким кодом.

З огляду на викладені обставини, за результатами розгляду апеляційної скарги, з урахуванням наведених норм права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанцій є законним та обгрунтованим, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними.

Згідно з частинами першою-третьою ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

За правилами частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 242, 243, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Київської митниці Державної фіскальної служби - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 липня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Н.М. Троян

Судді: Н.П. Бужак

Л.О. Костюк

Повний текст виготовлено: 06 листопада 2018 року.