Справа № 200/21707/17
Суддя: Женеску Е. В.
Дата ухвалення: 2018-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2а/200/1398/17

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого судді Женеску Е.В.,

при секретарі Сокол І.С.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №6 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Дніпро лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним адміністративним позовом.

Свій позов обґрунтовує тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху серії ЕАА № 202306 від 05.11.2017 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Зазначає, що як під час розгляду даної справи так і під час винесення оскаржуваної постанови відповідачем не було встановлено місце вчинення інкримінованого правопорушення через не можливість його ідентифікації, зокрема на якій з трьох смуг в попутному напрямку знаходився його автомобіль, напрямок його руху, та повороту, де, яким чином порушено проїзд на який саме забороняючий сигнал світлофора, не зазначено місце знаходження цього світлофора, що вказує на не можливість встановлення як події цього правопорушення так і його складу.

Таким чином поліцейським було винесено постанову не розглянувши жодного клопотання позивача, без будь-якої підготовки до розгляду справи та із порушенням приписів ст.. ст.. 278-179 КУпАП.

З урахуванням викладеного, позивач просив суд визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАА № 202306 від 05 листопада 2017 року складену командиром 2 батальйону 6 роти УПП у м. Дніпро лейтенантом поліції ОСОБА_2про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП; зобовязати протягом одного дня з дати набрання законної сили постановою суду вчинити певні дії по видаленню з реєстру даних порушників ПДР України відомості про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2018 року постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження.

Представник відповідача відзив на позовну заяву у визначений ст. 162 КАС України строк до суду не надав.

Тому, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 257 КАС України спрощене провадження застосовується в адміністративних справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАА №202306 від 05 листопада 2017 року у справі про адміністративне правопорушення командиром 2 батальйону 6 роти УПП у м. Дніпро лейтенантом поліції ОСОБА_2на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за скоєння правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Так в постанові зазначено, що 05.11.2017 року о 17:15 год. в м. Дніпро по вул.. Робоча, 77 водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1 рухаючись по вул.. Робоча здійснив поворот в бік вул. Каверіна чим порушив вимоги світлофору 8.7.3.б, чим порушив п.8.7.3 ПДР України Порушення проїзду на заборонений сигнал світлофора.

Разом з тим, відсутні будь-які відомості про докази, що підтверджують скоєння водієм вказаного порушення, що є обов'язковим у разі оспорювання водієм складу правопорушення і вини. Тому дана постанова є не вмотивованою і не відповідає вимогам КУпАП.

Частина 2 статті 122 КУпАП. Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Стаття 251 КУпАП передбачає, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису. Таким чином протокол, на рівні з поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями свідків, є одним із засобів встановлення фактичних даних на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Доказів того, що позивач проїхав перехрестя на заборонний сигнал світлофора відповідачем, яким винесено постанову, не наведено.

Виходячи із норм викладених в ст. 77 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод та інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до частини другої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого притягнуто до адміністративної відповідальності у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу осіб, що притягуються до відповідальності, які є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. НормиКонституції України є нормами прямої дії, а згідно частиною другою статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з прецедентною практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (рішення від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), п. 43 (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

У даній справі відсутні докази відеофіксації вчинення позивачем правопорушення, оскільки відповідач їх не додав ні до постанови, ні до суду. Крім того, матеріали справи не містять жодних пояснень свідків та очевидців щодо факту порушення позивачем частини другої статті 122 КУпАП.

Вказані обставини позовної заяви не були спростовані відповідачем відповідно до вимог частини першої статті 77 КАС України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оскільки інших доказів вчинення правопорушення суб'єктом владних повноважень суду не надано, окрім постанови, тому притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП не може бути здійснено, на підставі неналежних доказів його вини.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позову щодо скасування постанови серії ЕАА №202306, оскільки доказів правомірності притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП відповідачем суду не надано.

При тих обставинах, з урахуванням недоведеності вчинення позивачем порушень ПДР і недоведеності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, оскаржувана позивачем постанова є протиправною, підлягає скасуванню.

Між тим, позовні вимоги про зобовязання відповідача видалити з відповідної бази даних запису про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. не підлягають задоволенню, як необґрунтовані. При цьому суд враховує, що належним і достатнім способом захисту порушеного права позивача є скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, що передбачає у собі відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Що стосується позовних вимог про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, то вони задоволенню не підлягають з огляду на те, що суд не наділений повноваженнями вирішувати справу про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.121 КУпАП, а отже й не наділений повноваженнями закривати провадження у цій справі.

Враховуючи вищевикладене, позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 122, 123, 240, 286 КАС України, ст.ст. 7, 268, 279, 280, 283, 287, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд , -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №6 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Дніпро лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАА № 202306 від 05 листопада 2017 року, складену командиром 2 батальйону 6 роти УПП у м. Дніпро лейтенантом поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

В решті вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційну скаргу може бути подано через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Е.В. Женеску