Справа № 817/407/18
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2018-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/1480/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Качмара В.Я., Мікули О.І.,

з участю секретаря Федчук М.Р.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 юстиції України на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 юстиції України, Центральної комісії ОСОБА_2 юстиції України про скасування рішення, зобовязання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції - Недашківська К.М.,

час ухвалення рішення 26.04.2018 року, 13:50 год.,

місце ухвалення рішення м. Рівне,

дата складання повного тексту рішення 05.05.2018 року,

в с т а н о в и в:

У лютому 2018 року ОСОБА_3 (далі позивач) звернувся в суд з позовом до Центральної комісії ОСОБА_2 юстиції України (далі відповідач 1) про визнання незаконним та скасування рішення, оформленого протоколом №13 від 20.09.2017 року, яким засудженому позивачу відмовлено у зміні умов тримання шляхом переведення до виправної колонії іншого рівня безпеки; зобовязання відповідача повторно розглянути подання Державної установи «Городищенська виправна колонія №96» від 29.06.2017 року щодо вирішення питання про зміну умов тримання засудженого позивача із звичайних жилих приміщень колонії максимального рівня безпеки в колонію середнього рівня безпеки.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 15 березня 2018 року залучено до участі у справі в якості другого відповідача ОСОБА_2 юстиції України (далі відповідач 2).

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач 2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що у протоколі, складеному в стислій формі, фіксуються лише прийняті рішення, а не хід обговорення питання, а тому прийнятий відповідачем 1 протокол повністю відповідає нормам законодавства. Крім того, комісією досліджено подані виправною колонією документи та прийнято обґрунтований висновок, що засуджений не стає на шлях виправлення, а тому прийняте рішення відповідає обставинам справи та нормам закону.

Представник відповідачів в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала, просить оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Інші учасники справи в судове засідання не зявилися, і оскільки їхня явка в суді апеляційної інстанції не є обовязковою, апеляційний розгляд справи проведено у їхній відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 04.07.2013 року позивача засуджено до 10 років позбавлення волі за ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 194 КК України.

Рішенням комісії з питань розподілу у Чернігівській області від 12.07.2013 року позивачу визначено виправну колонію максимального рівня безпеки з відбуттям покарання у звичайних жилих приміщеннях.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 09.03.2016 року зараховано час попереднього увязнення у строк відбування покарання з 05.02.2013 року по 08.07.2010 року, початок строку відбування покарання 05.02.2013 року, кінець 17.06.2022 року.

З 27.10.2013 року позивач відбуває покарання у Городищенській виправній колонії №96.

За результатами засідання комісії Городищенської виправної колонії №96 по розгляду матеріалів щодо зміни умов тримання засуджених шляхом переведення до колонії іншого рівня безпеки, яке відбулося 29.06.2017 року, вирішено направити матеріали на засудженого позивача на розгляд Апеляційної комісії МЮ України для вирішення питання про зміну умов тримання, згідно статті 101 КВК України (а.с. 9).

Адміністрація Городищенської виправної колонії №96, за погодженням із керівником Західного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації ОСОБА_2 юстиції України, направила до ОСОБА_2 юстиції України подання від 07.07.2017 року про переведення позивача з жилих приміщень колонії максимального рівня безпеки до виправної колонії середнього рівня безпеки для чоловіків, які раніше відбували покарання у вигляді позбавлення волі (а.с. 6).

За результатами розгляду зазначеного подання, рішенням від 20.09.2017 року відповідач 1 відмовив позивачу у зміні умов тримання, шляхом переведення із звичайних жилих приміщень виправної колонії максимального рівня безпеки до виправної колонії середнього рівня безпеки для чоловіків, які раніше відбували покарання у виді позбавлення волі (а.с. 13). Вказане рішення оформлене протоколом №13 від 20.09.2017 року.

Відповідно до ст. 101 КВК України засуджені, які стають на шлях виправлення, переводяться із звичайних жилих приміщень колонії максимального рівня безпеки в колонію середнього рівня безпеки - після фактичного відбуття не менше половини призначеного судом строку покарання.

Згідно зі ст. 100 КВК України залежно від поведінки засудженого і ставлення до праці, в разі її наявності, та навчання умови відбування покарання змінюються в межах однієї колонії або шляхом переведення до колонії іншого виду.Зміна умов тримання засудженого шляхом переведення його до виправної колонії іншого рівня безпеки здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, за поданням адміністрації виправної колонії, погодженим з начальником управління (відділу) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, в Автономній Республіці Крим, області, місті Києві та Київській області.

ОСОБА_4 про центральну, міжрегіональну комісії та комісію слідчого ізолятора з питань визначення особам, засудженим до довічного позбавлення волі та позбавлення волі на певний строк, виду колонії, порядок направлення для відбування покарання осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк, арешту й обмеження волі, та їх переведення, затв. Наказом ОСОБА_2 юстиції України від 27.02.2017 року № 680/5 (далі ОСОБА_4) визначають, що основними завданнями центральної комісії є, зокрема, розгляд питань зміни умов тримання засуджених до позбавлення волі шляхом переведення їх до виправних колоній іншого рівня безпеки згідно з вимогами статей 100, 101, 147 КВК України.

Відповідач 1 розглянув подання Городищенської виправної колонії № 96 та прийняв рішення від 20.09.2017 року, оформлене протоколом № 13 від 20.09.2017 року.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що зазначений протокол є неналежно оформленим, оскільки протокол це документ, у якому фіксують хід і результати проведення засідань. У протоколах відбиваються всі виступи з питань, що розглядаються, і рішення, ухвалені в результаті обговорення. Вони оформлюються на підставі записів і стенограм, зроблених у ході засідань.

Відповідно до розділу V ОСОБА_4 рішення комісій оформлюються протоколами (додатки 1, 2), які підписуються усіма присутніми на засіданні членами комісії. Матеріали засідання комісії формуються в облікові справи, які прошиваються, а сторінки нумеруються. Облікова справа обовязково має містити протокол засідання комісії та документи, що стосуються прийнятих на засіданні рішень. Про прийняте комісією рішення уповноваженим органам, установам чи заінтересованим особам надається витяг з протоколу засідання комісії (додаток 3), а засудженому - оголошується під підпис.

З наведеного суд робить висновок, що наявний в матеріалах справи протокол (а.с. 149-153) відповідає вимогам додатку до ОСОБА_4. В ньому зафіксовано хід і результати розгляду питання про переведення позивача.

Відповідач 1 приймає рішення на основі документів, наданих виправною колонією. Аналізуючи вказані документи, комісіє дійшла висновку, що засуджений не став на шлях виправлення. Апеляційний суд з цього питання зазначає наступне.

Відповідно до Довідки про наявність заохочень та стягнень, до позивача застосовували такі стягнення: 16.10.2015 сувора догана погашено, 29.04.2016 попередження погашено, 04.05.2016 догана погашено, 17.06.2016 догана погашено (а.с. 8).

З характеристики засудженого вбачається, що останній з 27.10.2013 року відбуває покарання в Державній установі «Городищенська виправна колонія (№ 96)», де за час відбування покарання допустив чотири порушення встановленого порядку; стягнення зняті та погашені у встановленому законодавством порядку; однак засуджений переглянув своє ставлення до встановленого порядку відбування покарання, на момент складання характеристики порушень не допускає; стягнення погашені у встановленому законом порядку; відноситься до категорії засуджених позитивної спрямованості; прагне своєю поведінкою довести власне виправлення; в період з 17.08.2014 року по 27.10.2014 року перебував на лікуванні у Вільненській виправній колонії № 20, де порушень встановленого порядку не допускав; до роботи не залучається у звязку з медичними обмеженнями по стану здоровя; дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконує встановлені законодавством вимоги в повному обсязі; на відділенні характеризується позитивно, критично ставиться до негативних вчинків інших засуджених та заохочує до право слухняного способу життя; характеризується примітивністю та низьким рівнем узагальнення; має труднощі в освоєнні нових соціальних норм та навичок у звязку з низьким інтелектуальним розвитком; дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи; бере участь у програмі диференційованого виховного впливу на засуджених за напрямком «Підготовка до звільнення»; виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок; до виконання роботи із благоустрою установи ставиться позитивно, розуміє необхідність у їх виконанні, активний у цьому; підвищує свій загальноосвітній рівень у вечірніх класах у Городищенській ЗОШ I-III ступенів, професійно-технічний рівень вважає достатнім; підтримує соціально-корисні звязку шляхом листування; побаченнями не користується; за рисами характеру спокійний, за вольовими якостями вольовий, не конфліктний у відношенні до інших засуджених; вимогливий у ставленні до себе; утримує у чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбу; має охайний зовнішній вигляд; дотримується правил санітарії та особистої гігієни.

Згідно зі ст. 5 КВК України кримінально-виконавче законодавство, виконання і відбування покарань ґрунтуються на принципах невідворотності виконання і відбування покарань, законності, справедливості, гуманізму, демократизму, рівності засуджених перед законом, поваги до прав і свобод людини, взаємної відповідальності держави і засудженого, диференціації та індивідуалізації виконання покарань, раціонального застосування примусових заходів і стимулювання правослухняної поведінки, поєднання покарання з виправним впливом, участі громадськості в передбачених законом випадках у діяльності органів і установ виконання покарань.

Стаття 6 КВК України передбачає, що основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив. Засоби виправлення і ресоціалізації засуджених застосовуються з урахуванням виду покарання, особистості засудженого, характеру, ступеня суспільної небезпеки і мотивів вчиненого кримінального правопорушення та поведінки засудженого під час відбування покарання.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що характер вчинених позивачем під час відбування покарання порушень є малозначимим, та не свідчить про грубе порушення правил розпорядку.

Зважаючи на підставу засудження та попередні судимості, позивач стає на шлях виправлення. Проте, для ресоціалізації позивачу необхідна допомога та заохочення, які допоможуть йому відновитись в соціальному статусі члена суспільства.

З аналізу наведеного колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення не відповідає критерію пропорційності, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), а тому підлягає скасуванню.

Зважаючи на відсутність у суду повноважень приймати таке рішення у звязку з виключною компетенцією відповідача 1 з цього питання, колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції щодо зобовязання комісії повторно розглянути подання виправної колонії.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу ОСОБА_2 юстиції України слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 юстиції України залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року у справі № 817/407/18 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_5
судді ОСОБА_6
ОСОБА_7
Повне судове рішення складено 07 листопада 2018 року.