Справа № 822/842/18
Суддя: Прокопенко Олександр Борисович
Дата ухвалення: 2018-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 року

м. Київ

Справа № 822/842/18

Провадження № 11-789апп18

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Прокопенка О. Б.,

суддів Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Яновської О. Г.,

розглянувши в порядку письмового провадженні адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» (далі - ПАТ «Дельта банк») до приватного нотаріуса Федосєєвої Ольги Олексіївни (далі - приватний нотаріус), управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради (далі - Управління з питань реєстрації), Хмельницького бюро технічної інвентаризації (далі - Хмельницьке БТІ) про скасування рішень та зобов'язання вчинити дії

за касаційною скаргою представника ПАТ «Дельта банк» на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2018 року (суддя Михайлов О. О.) та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2018 року (судді Біла Л. М., Гонтарук В. М., Граб Л. С.),

УСТАНОВИЛА:

ПАТ «Дельта банк» звернулося до суду з позовом до приватного нотаріуса, Управління з питань реєстрації, Хмельницького БТІ про скасування рішень та зобов'язання вчинити дії, в якому просило:

- скасувати рішення про вилучення обтяження (заборона на нерухоме майно) від 11 травня 2011 року за №7056914;

- скасувати рішення про вилучення обтяження (іпотека) від 11 травня 2011 року № 7056893;

- скасувати рішення від 30 січня 2018 року № 39481198 про державну реєстрацію погашення права власності внаслідок поділу об'єкта нерухомого майна;

- зобов'язати Управління з питань реєстрації відновити запис про іпотеку № 7056893 від 18 квітня 2008 року у зв'язку з укладенням іпотечного договору № 09/Zкіп-08 про державну реєстрацію обтяження права власності на нежитлову будівлю складу загальною площею 1139,1 кв. м, що розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Курчатова, 118/2, у тому числі шляхом їх перенесення до спеціальних розділів новоствореного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

- зобов'язати Управління з питань реєстрації відновити запис про обтяження (заборона на нерухоме майно) № 7056914 від 18 квітня 2008 року у зв'язку з укладенням іпотечного договору № 09/Zкіп-08 про державну реєстрацію обтяження права власності на нежитлову будівлю складу загальною площею 1139,1 кв. м, що розташована за вказаною адресою, в тому числі шляхом їх перенесення до спеціальних розділів новоствореного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Хмельницький окружний адміністративний суд ухвалою від 26 лютого 2018 року, залишеною без змін постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2018 року, відмовив у відкритті провадження у справі, оскільки спір не має ознак публічно-правового, тому не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з того, що характер спірних правовідносин є господарсько-правовим і не має ознак публічно-правового спору в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), тому цей спір не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Не погодившись із рішенням про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі, посилаючись на порушення норм процесуального права, ПАТ «Дельта банк» звернулося з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2018 року та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2018 року, а справу направити до суду першої інстанції для розгляду.

Банк наводить доводи про те, що позов не стосується невиконання цивільно-правової угоди чи визнання права на предмет іпотеки. Разом з тим, на думку скаржника, у справі підлягають дослідженню виключно владні, управлінські рішення та дії державного реєстратора (приватного нотаріуса), який у межах спірних правовідносинах діє як суб'єкт владних повноважень, тому спори, які виникають у цих відносинах, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

26 червня 2018 року Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду постановив ухвалу, якою на підставі частини шостої статті 346 КАС передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Відповідно до цієї норми справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду в усіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції.

Оскільки позивач оскаржує ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2018 року та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2018 року з підстав порушення судом правил предметної юрисдикції, справа підлягає розгляду Великою Палатою Верховного Суду.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши наведені в касаційній скарзі доводи, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суди попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішенням зазначили, що ПАТ «Дельта банк» просить скасувати рішення про вилучення обтяження на предмет іпотеки, відновити відповідні записи про іпотеку та скасувати рішення про державну реєстрацію погашення права власності внаслідок поділу об'єкта нерухомого майна.

Водночас ПАТ «Дельта банк» у позові не зазначає жодних обґрунтувань щодо протиправності дій державних реєстраторів, натомість заявляє вимоги про скасування їх рішень задля відновлення запису про іпотеку спірного об'єкта.

Відповідно до частини першої статті 341 КАС суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 4 КАС адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і який виник у зв'язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку з наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму, і спір виник у зв'язку з порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

За правилами пункту 1 частини другої статті 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з пунктом 13 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

Критеріями відмежування справ господарської юрисдикції від адміністративної є наявність у них спору про права, що виникають у зв'язку зі здійсненням господарської діяльності (справи за позовами, що виникають з будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства); суб'єктний склад такого спору.

Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що спір у справі не є публічно-правовим з огляду на наявність спору про права позивача як іпотекодержателя та на відсутність позовних вимог щодо протиправності реєстраційних дій відповідачів.

З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, з яким небезпідставно погодився й суд апеляційної інстанції, про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі, оскільки спір у справі не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Суди попередніх інстанцій належним чином визначили характер спору, суб'єктний склад спірних правовідносин, предмет та підстави заявлених вимог, унаслідок чого дійшли обґрунтованого висновку щодо належності спору до юрисдикції господарського суду, тому наведені в касаційній скарзі доводи про те, що цей спір має розглядатися саме в порядку адміністративного судочинства, є безпідставними.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 КАС суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

За правилами частини першої статті 350 КАС суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 341, 349, 350, 356, 359 КАС, Велика Палата Верховного Суду

ПОСТАНОВИЛА:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» залишити без задоволення.

2. Ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2018 року та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. Б. Прокопенко
Судді: Н. О. Антонюк Л. М. Лобойко
С. В. БакулінаН. П. Лященко
В. В. БританчукЛ. І. Рогач
Д. А. Гудима В. І. Данішевська І. В. Саприкіна О. М. Ситнік
О. С. Золотніков О. С. Ткачук
О. Р. Кібенко О. Г. Яновська
В. С. Князєв