Справа № 489/1996/17
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2018-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2018 р.м.ОдесаСправа № 489/1996/17

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Рум'янцева Н.О.

Колегія суддів Пятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - доповідача - Потапчука В.О.

суддів - Семенюка Г.В.

- ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 26 липня 2018 року, прийняте в порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження, у складі головуючого судді Румянцевої Н.О.,

у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у місті Миколаєві Департаменту патрульної поліції про поновлення строку на оскарження, визнання дій неправомірними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

25 квітня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до Ленінського районного суду м. Миколаєва з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у місті Миколаєві Департаменту патрульної поліції , в якому просила суд:

- визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції 3-ї роти 4-го батальйону патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_3 щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 на місці зупинки транспортного засобу 09.04.2017 року за адресою вул. Троїцька, 39 м. Миколаєва;

- скасувати постанову інспектора патрульної поліції 3-ї роти 4-го батальйону патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_3 Олександровича БР № 435273 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням від 26 липня 2018 року, ухваленим в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, Ленінський районний суд м. Миколаєва у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовив у повному обсязі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 звернулася до Одеського апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати оскаржене рішення та прийняти нове рішення суду, яким задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції не правильно застосував норми матеріального та процесуального права, не встановив всі обставини, які мають значення для справи, що призвело до прийняття неправильного рішення.

Апелянт зазначає, що оскільки справа була розглянута в порядку письмового провадження то вона була позбавлена можливості надати необхідні докази, задати запитання відповідачу, залучити до розгляду справи свого представника та брати участь у судових дебатах.

Апелянт зазначає, що вона не порушувала правила дорожнього руху, а отже розгляд справи за його участю має для неї виключне значення і є принциповим. Крім того, апелянт зазначає, що ухвалу про розгляд справи за правилами скороченого провадження вона не отримувала.

Апелянт посилається на розяснення конституційного припису ч. 3 ст. 62 Конституції України згідно постанови Пленуму Верховного Суду № 9 від 01.11.1996 року та зазначає, що суд першої інстанції порушив численні вимоги законодавства, спираючись на сумнівні докази та недоведені обставини, демонструючи упередженість в розгляді доказів.

На підставі Указів Президента України № 455/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних адміністративних судів та утворення апеляційних адміністративних судів в апеляційних округах» та № 296/2018 від 28 вересня 2018 року «Про переведення суддів», частини 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» проведено заходи з передачі справ та матеріалів, що перебували в провадженні Одеського апеляційного адміністративного суду до П'ятого апеляційного адміністративного суду.

За результатами автоматизованого перерозподілу дану справу передано колегії суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1

Відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_2 від Управління патрульної поліції у місті Миколаєві Департаменту патрульної поліції до П'ятого апеляційного адміністративного суду не надходило.

Справу розглянуто відповідно ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Обставини справи.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2, Ленінський районний суд міста Миколаєва встановив наступні обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_2 09 квітня 2017 року в м. Миколаєві по вул. Троїцька, 39 у напрямку вул. Кругової здійснила обгін іншого транспортного засобу на підйомі та на ділянці з обмеженою оглядовістю, чим порушила п. 14.6 «г» Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Після чого водію було розяснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Інспектор Миколюк Ю.О. виніс постанову та наклав стягнення на позивача в розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) гривень, відповідно до санкції статті.

Суд першої інстанції встановив, що вказана постанова відповідає вимогам ст. 252, ст. 258,ст. 276,ст. 283 КУпАП, містить необхідні реквізити та її обґрунтованість підтверджується дослідженими судом доказами.

На підставі вищевикладеного, матеріалів справи та відеозапису, суд першої інстанції дійшов висновку про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, а також зазначив, що інспектор поліції при складанні постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та розглянувши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 з огляду на наступне.

Джерела права й акти їх застосування.

Керуючись ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Керуючись ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху;

Відповідно п. 1.3, п. 1.5 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху України обгін - випередження одного або кількох транспортних засобів, пов'язане з виїздом на смугу зустрічного руху.

У відповідності до приписів пп. б), пп. д) п. 2.3. Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний:

- бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Керуючись пп. г) п. 14.6. Правил дорожнього руху України обгін заборонено у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості.

Висновок апеляційного суду.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, що підтверджується матеріалами справи та встановленими судом першої інстанції фактами на підставі відеозапису 10040274.mov (диск міститься в матеріалах справи а.с. 52) з відео реєстратора нагрудного знаку інспектора, наданого Управлінням патрульної поліції у місті Миколаєві Департаменту патрульної поліції.

Колегія суддів відхиляє доводи ОСОБА_2 щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, оскільки такі доводи не знайшли свого підтвердження матеріалами справи, не відповідають встановленим фактам та обставинам, а отже такі доводи колегія суддів вважає необґрунтованими.

Також, колегія суддів відхиляє посилання щодо обмеження судом першої інстанції прав ОСОБА_2, розглянувши адміністративний позов в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує:

- значення справи для сторін;

- обраний позивачем спосіб захисту;

- категорію та складність справи;

- обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо;

- кількість сторін та інших учасників справи;

- чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес;

- думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Керуючись ч. 4 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:

- щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

- щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності субєкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує пятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- про примусове відчуження земельної ділянки, інших обєктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

- щодо оскарження рішення субєкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує пятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, з матеріалів справи вбачається супровідний лист (а.с. 65) № 489/1996//17/13450/2018/2-а/489/32/18 від 27.04.2018 року та повідомлення про вручення поштового відправлення ШКІ 199 (а.с. 66), що свідчить про те, що суд першої інстанції направляв, а ОСОБА_2 отримала копію ухвали Ленінського районного суду міста Миколаєва від 27 квітня 2018 року про прийняття справи № 489/1996/17 до провадження та призначення її до розгляду.

Відповідно ч. 2, ч. 4, ч. 11 ст. 126 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка вручає повістку, зобовязана повернути до адміністративного суду розписку адресата про одержання повістки, яка приєднується до справи.

Вважається, що повістку вручено також у разі одержання її під розписку будь-яким повнолітнім членом сімї адресата, який проживає разом з ним. Особа, яка одержала повістку, зобовязана негайно повідомити про неї адресата.

Розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення порушення правил обгону і зустрічного розїзду тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Керуючись ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що відповідач довів факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2 та правомірність дій інспектора роти № 3 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у місті Миколаєві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_6, на підставі чого апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно ч. 1, ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін;

Керуючись ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 6, ст. 9, ст. 77, ст. 257, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325, ч. 5 ст. 328,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 26 липня 2018 року за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у місті Миколаєві Департаменту патрульної поліції про поновлення строку на оскарження, визнання дій неправомірними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню до Верховного Суду не підлягає.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 06 листопада 2018 року.

Головуючий: суддя доповідач В.О. Потапчук

Суддя: Г.В. Семенюк

Суддя О.І. Шляхтицький