Справа № 805/3183/17-а
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2018-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

06 листопада 2018 року

Київ

справа №805/3183/17-а

адміністративне провадження №К/9901/48325/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А., суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

за участю секретаря судового засідання Калініна О.С.,

представника позивача - Руденка В.О.,

представника відповідача - Павловича Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління ДФС у Донецькій області

на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18.12.2017 (суддя - Тарасенко І.М.)

та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 21.03.2018 (головуючий суддя - Сухарьок М.Г., судді - Блохін А.А., Гаврищук Т.Г.)

у справі № 805/3183/17-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружківський вогнетривкий завод»

до Головного управління ДФС у Донецькій області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Дружківський вогнетривкий завод» (далі - Товариство) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області (далі - ГУ ДФС у Донецькій області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 01.09.2017.

Позов мотивовано тим, що за наслідками проведеної перевірки контролюючий орган дійшов помилкового висновку про те, що господарські операції позивача з його контрагентами не мали реального характеру, відтак відповідач не мав підстав для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення щодо збільшення Товариству суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість та застосування штрафних (фінансовими) санкцій.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18.12.2017, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 21.03.2018, позов задоволено: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 01.09.2017 та стягнуто на користь позивача судовий збір у сумі 16 520,09 грн.

Не погодившись із судовими рішеннями, ГУ ДФС у Донецькій області звернулося з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просило їх скасувати та відмовити у задоволенні позову. При цьому, скаржник зазначив, що суди дійшли помилкового висновку про обґрунтованість заявленого адміністративного позову, невірно оцінивши докази, що містяться у матеріалах справи.

Товариство у своєму відзиві на касаційну скаргу вважає судові рішення законними та обґрунтованими, тому в задоволенні касаційної скарги просить відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Рішення судів попередніх інстанцій вказаним вимогам не відповідають у зв'язку наступним.

З матеріалів справи вбачається, що за наслідками документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з питань дотримання повноти декларування та своєчасності сплати податку на додану вартість за період з 01.01.2017 по 28.02.2017 по взаємовідносинам з контрагентом постачальником ТОВ «МАЕРС», яке змінило назву на ТОВ «ВІЗА ЕНЕРДЖІ», за період з 01.01.2017 по 31.01.2017 по взаємовідносинам з контрагентом постачальником ТОВ «ХУПЕР ЛТД» складено акт від 11.08.2017.

В акті перевірки викладено висновки контролюючого органу про наявність в діяльності позивача порушень ст. 1, ст. 4, п.п. 1,2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.п. 198.1, 198.2, 198.3, ст.198, п.201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України (далі - ПК України), в результаті чого завищено податковий кредит всього у розмірі 734 226,00 грн. та занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 627 126,00 грн.

На цій підставі відповідачем 01.09.2017 прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 1 101 339,00 грн. (734 226,00 грн. - податкове зобов'язання, 367113,00 грн. - штрафні санкції).

Свої дії щодо прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Донецькій області мотивує тим, що під час перевірки позивач не надав належних доказів реальності виконання укладених з ТОВ «МАЕРС» та ТОВ «ХУПЕР ЛТД» договорів постачання.

Спірні правовідносини внормовано приписами ПК України, Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та нормативними актами, прийнятими на їх виконання, в редакціях, що діяли на час їх виникнення.

З огляду на приписи статей 14, 44, 198, 201 ПК України господарські операції для визначення податкових зобов'язань мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкових зобов'язань мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку, при цьому для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Господарський договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку і його наявність свідчить лише про намір виконати дії (операції) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання, відтак, господарська операція пов'язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.

У зв'язку з цим недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв'язку з цим юридично дефектних первинних документів, якщо рух коштів не забезпечений зв'язком з господарською діяльністю учасників цих операцій.

Надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності зобов'язаний суб'єкт владних повноважень, натомість суб'єкт господарювання має спростувати доводи суб'єкта владних повноважень, якщо їх обґрунтованість заперечує.

Суди попередніх інстанцій встановили, що Товариство уклало з ТОВ «МАЕРС» 18.01.2017 та ТОВ «ХУПЕР ЛТД» 29.12.2016 договори поставки.

На підтвердження виконання укладених договорів позивачем надано видаткові, податкові та товарно-транспортні накладні, оформлені його контрагентами, та докази оплати Товариством обумовленого договорами товару.

В той же час, як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду справи ГУ ДФС у Донецькій області обґрунтовувала свої висновки щодо відсутності доказів реального виконання укладених Товариством з вищевказаними контрагентами господарських договорів посиланням на те, що органами досудового слідства проводиться розслідування кримінальних справ щодо фіктивної діяльності ТОВ «МАЕРС» та ТОВ «ХУПЕР ЛТД».

До матеріалів справи залучені копії ухвал слідчих суддів Печерського районного суду м. Києва та Рівненського міського суду, з яких вбачається, що Генеральною прокуратурою України та податковою міліцією здійснюється кримінальне провадження щодо фіктивного підприємництва ТОВ «МАЕРС» та ТОВ «ХУПЕР ЛТД».

Проте, всупереч приписів статей 244, 246 Кодексу адміністративного судочинства України суди не надали цим доводам жодної оцінки, не з'ясували, чи містять матеріали кримінальних проваджень, що розслідуються відносно фіктивної діяльності ТОВ «МАЕРС» та ТОВ «ХУПЕР ЛТД», докази, які підтверджують чи спростовують доводи контролюючого органу щодо безтоварності укладених між Товариством та цими юридичними особами договорів. Також суди не встановили, чи є підстави вважати видані ТОВ «МАЕРС» та ТОВ «ХУПЕР ЛТД» документи бухгалтерської звітності такими, що відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та дають підстави враховувати їх у якості доказів реальності виконання укладених господарських договорів.

З огляду на обставини справи суди повинні були надати сторонам можливість представити додаткові докази на підтвердження їх доводів та заперечень, зокрема, з'ясувати чи дійсно відбувалось перевезення автотранспортом лому вогнетривких виробів, яким чином Товариство здійснювало прийом цього лому та його подальше використання у власній господарській діяльності, тощо.

Враховуючи викладене, колегія суддів Касаційного адміністративного суду вважає, що суди попередніх інстанцій не забезпечили повне і всебічне з'ясування обставин в адміністративній справі, не вжили визначених законом заходів для з'ясування всіх обставин справи та прийшли до передчасного висновку про те, що доводи контролюючого органу щодо відсутності реального характеру угод спростовано дослідженими під час розгляду справи доказами.

Під час нового розгляду справи судам попередніх інстанцій необхідно прийняти передбачені законом заходи щодо встановлення всіх обставин справи, з'ясувати, якими об'єктивними доказами підтверджується реальність виконання укладених між позивачем та ТОВ «МАЕРС» і ТОВ «ХУПЕР ЛТД» договорів поставки, пов'язаність цих угод із господарською діяльністю Товариства, запропонувати сторонам надати додаткові докази що дозволять пересвідчитися у їх фактичному виконані.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд.

Частиною 1 статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

Керуючись статтями 341, 349, 353, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Донецькій області задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18.12.2017 та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 21.03.2018 скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний тескт постанови складено 07 листопада 2018 року.

Суддя-доповідач І.А. Гончарова

Судді І.Я. Олендер

Р.Ф. Ханова