Справа № 0240/3209/18-а
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

05 листопада 2018 р. Справа № 0240/3209/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Поліщук І.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Іллінецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі позивач) з адміністративним позовом до Іллінецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області (далі - відповідач) про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначила, що досягнувши віку 52 роки та 10 місяців, а також маючи пільговий стаж роботи різьбярем скла на вогні 7 років 7 місяців 13 днів, вона звернулась до відповідача із заявою від 10.07.2018 року, у якій просила призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Не отримавши жодної відповіді, 27.07.2018 року вона звернулась із скаргою до Регіонального представництва Української Асоціації споживачів, яка, в свою чергу, направила відповідного листа до управління Пенсійного фонду. За наслідками розгляду даного листа, відповідачем було відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. При цьому, зазначено, що маючи пільговий стаж роботи 7 років 7 місяців 13 днів позивач здобуде право на призначення пенсії на пільгових умовах лише при досягненні 57 років та за умови атестації робочих місць.

Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою від 28.09.2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк на подання відзиву.

У встановлений судом строк відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому останній заперечує щодо задоволення даного адміністративного позову. Зокрема зазначив, що відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", зокрема, жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. З огляду на викладене, позивач здобуде право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах лише при досягненні 57 років та за умови атестації робочих місць.

31.10.2018 року позивачем подано до суду відповідь на відзив, однак суд не приймає її до уваги, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 263 КАС України, заявами по суті справи, у даній категорії справ, є позов та відзив.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що згідно записів трудової книжки, позивач у період з 01.04.1988 року по 13.11.1995 року працювала різьбярем скла на вогні на Вінницькому заводі ім. 60-річчя жовтня (7 років 7 місяців 13 днів).

10.07.2018 року позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

За наслідками розгляду даної заяви, листом від 15.08.2018 року за №3-82-06 відповідач повідомив позивача про те, що право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах вона здобуде при досягненні 57 років за наявності 24 років 6 місяців загального страхового стажу та за умови атестації робочих місць

Незгода позивача із такою відмовою зумовила її звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Так, відповідно до п.2 ч.2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсій страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п'ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсій страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_1 і старші після досягнення ними такого віку: 55 років - які народилися по 30 вересня 1956 року включно; 55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року; 56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року; 56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року; 57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року; 57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року; 58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року; 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року; 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року; 59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року; 60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

Тобто, із наведених положень слідує, що жінки, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого страхового стажу, мають право на призначення пенсії на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

При цьому, таке зменшення пенсійного віку відбувається шляхом віднімання від пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсій страхування" одного року за кожні два роки роботи на посадах, що дають право на пенсійне забезпечення на пільгових умовах.

В даному випадку, позивач народилась 13.11.1966 року, а тому на даний час досягла віку 52 роки 11 місяців, при цьому вона має право на призначення пенсії за віком на загальних умовах лише після досягнення віку 60 років.

В той же час, враховуючи те, що позивач має більше половини пільгового стажу роботи на посаді різьбяра скла на вогні, а саме: 7 років 7 місяців 13 днів, а тому остання здобуде право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах лише при досягненні 57 років.

Такий розрахунок проведено шляхом віднімання від пенсійного віку, встановленого абзацом 1 частини 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсій страхування", тобто 60 років, трьох років, які згідно п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсій страхування" відповідають шести повним рокам її роботи на посаді, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення (60 років 3 роки, які відповідають 6 рокам роботи на посаді різьбяра скла на вогні).

При цьому, решта періоду її роботи на посаді різьбяра скла на вогні, тобто 1 рік 7 місяців 13 днів до даного розрахунку не входять, позаяк положення п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсій страхування" вказують на можливість призначення пенсії за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

З огляду на викладене, а також беручи до уваги те, що на даний момент позивач не досягла 57 років, а тому, відповідно, і право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку, на думку суду, відсутнє.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про відсутність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

З урахуванням вимог ст. 139 КАС України сплачений при зверненні до суду судовий збір позивачу не присуджується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволені адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 (вул. Лугова, 40, с. Нова Прилука, Липовецького район, Вінницька область, ідентифікаційний код НОМЕР_1);

Іллінецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області (вул. Соборна, 27, м. Іллінці, Вінницька область, ).

Повний текст рішення складено 05.11.2018 року.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна