Справа № 382/1110/17
Суддя: Литвин Л. І.
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Яготинський районний суд Київської області
Справа 382/1110/17
Провадження 2-а/382/3/18
РІШЕННЯ

Іменем України

23 жовтня 2018 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Литвин Л. І.

при секретарі Чемерис С. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин справу за позовом ОСОБА_1 до Двірківщинської сільської ради Яготинського району Київської області про визнання недійсним рішення сільської ради,

ВСТАНОВИВ:

В позові до суду позивач вказав, що 16.03.2017 року у відповідності до положень ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України він- Оласюк В.Ф. та разом з ним ще 37 громадян України звернулися до Головного управління Держгеокадастру у Київській області з клопотанням про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0000 га, яка розташована на території Двірківщинської сільської ради Яготинського району Київської області поза межами населеного пункту. На їхнє звернення з Головного управління Держгеокадастру у Київській області надійшла відповідь (вих. № 0-7235/0-5380/6-17 від 14.04.2017), з якої вбачається, що з наявної в управлінні інформації (лист Двірківщинської сільської ради Яготинського району Київської області від 23.02.2017 року № 18-244/0/1-17) бажана для відведення земельна ділянка знаходиться на земельному масиві, який використовується громадою села для сінокосіння та випасу худоби. А тому було рекомендовано визначитися з іншим місцем розташування бажаної для відведення земельної ділянки та звернутися з клопотанням до органу місцевого самоврядування, враховуючи вимоги статей 118, 121 та 122 Земельного кодексу України. 31.05.2017 року, вони звернулися з клопотанням до відповідача, в якому просили погодити схеми розташування земельних ділянок (кожному з 38 осіб) щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0000 га, яка розташована на території Двірківщинської сільської ради Яготинського району Київської області поза межами населеного пункту. З листа від 03.07.2018 року Двірківщинської сільської ради вбачається, що у погодженні схеми розташування земельної ділянки щодо відведення 38 особам земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0000 га, яка розташована на території Двірківщинської сільської ради Яготинського району Київської області поза межами населеного пункту відмовлено, оскільки рекомендована земельна ділянка входить до масиву пасовища. Вказане рішення сесії Двірківщинської сільської ради за № 68-17-УІІ ск. від 20.06.2017 року про «Розгляд запиту стосовно погодження схеми розташування земельних ділянок громадянам для ведення особистого селянського господарства із земель, що знаходяться за межами населеного пункту в територіальних межах сільської ради» вважає незаконним, не вмотивованим, та прийнятим поза межами повноважень. А тому просив визнати його незаконним та скасувати.

Під час розгляду справи представник позивача ОСОБА_2 вимоги позову підтримала.

Представник Двірківщинської сільської ради Яготинського району вимоги позивача не визнав та пояснив, що дійсно рішенням сесії Двірківщинської сільської ради Яготинського району за № 68-17-УІІ ск. від 20.06.2017 року про «Розгляд запиту стосовно погодження схеми розташування земельних ділянок громадянам для ведення особистого селянського господарства із земель, що знаходяться за межами населеного пункту в територіальних межах сільської ради» було відмовлено в погодженні схем розташування земельних ділянок громадянам для ведення особистого селянського господарства із земель що знаходяться за межами населеного пункту в територіальних межах Двірківщинської сільської ради, так як ведеться оформлення громадського пасовища. Земельна ділянка знаходиться в адміністративних межах Двірківщинської сільської ради, але за межами населеного пункту, а тому право на розпорядження вказаною ділянкою сільська рада не має.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, що діє після 15.12.2017 року.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, судом встановлено наступне.

Як вбачається із листа Головного управління Держгеокадастру у Київській області (а.с.9) Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області в межах повноважень, розглянуто клопотання ОСОБА_1 від 15.03.2017 стосовно надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0000 га, яка розташована на території Двірківщинської сільської ради Яготинського району Київської області. В листі зазначено, що відповідно до наданої інформації відділом в Яготинському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області на бажаній до відведення земельній ділянці угіддя пасовища. Згідно ст. 37 Закону України «Про охорону земель» використання земельних ділянок способами, що призводять до погіршення їх якості, забороняється. На землях сільськогосподарського призначення може бути обмежена діяльність щодо розорювання сіножатей* пасовищ. Також вказано, що згідно листа Двірківщинської сільської ради вказана земельна ділянка використовується громадою села для сінокосіння та випасу худоби. Рекомендовано визначитися із іншим місцем розташування бажаної земельної ділянки та звернутися з клопотанням до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування враховуючи вимоги статей 118, 121 та 122 Земельного кодексу України.

Позивач та ще 37 громадян.и села Двірківщина (а.с.10-14) звернулися із клопотанням до Двірківщинської сільської ради для погодження схем розташування земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства по 2 га кожному.

Рішенням Двірківщинської сільської ради від 20.06.2017 року (а.с.16) у погодженні схем розташування земельних ділянок громадянам для ведення особистого селянського господарства відмовлено, з тих підстав, що ведеться оформлення Управлінням держземагантства в Київській області передача даної земельної ділянки для створення громадських пасовищ.

Як видно із протоколу зборів жителів Двірківщинської сільської ради від 20 червня 2017 року (а.с.17-18), зборами вирішено рекомендувати депутатам не погоджувати схеми розташування земельних ділянок для ведення сільськогосподарського господарства, а також призначити представника від громади для оформлення земельної ділянки під громадське пасовище.

Як вбачається із картографічних матеріалів (а.с.60-62) земельна ділянка, яку просив позивач виділити для ведення сільського господарства розташована за межами населеного пункту Двірківщинської сільської ради.

Згідно п. «б» ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Відповідно до ст.33 Земельного кодексу України земельні ділянки, призначені для ведення особистого селянського господарства, можуть передаватися громадянами у користування юридичним особам України і використовуватися ними для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства без зміни цільового призначення цих земельних ділянок.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульовано ст. 118 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Земельного Кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Таким чином органом, уповноваженим здійснювати розпорядження земельними ділянками державної або комунальної власності, щодо земель комунальної власності, які переважно розташовані в межах населених пунктів, є відповідна сільська, селищна, міська рада, а щодо земель державної власності, які, як правило, розташовані за межами населених пунктів, є: при наданні земельних ділянок для ведення садівництва або особистого селянського господарства - Головне управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру в області, при наданні земельних ділянок в інших випадках - райдержадміністрація.

Згідно з ч. 6, 7 ст. 118 Земельного Кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Наказом Державного агентства земельних ресурсів України від 15.10.2014 року № 328 введено в дію рішення колегії Держземагентства України від 14.10.2014р. "Про обов'язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності", п. 2 якого передбачено, що начальникам головних управлінь Держземагентства в областях, м. Києві за зверненнями юридичних та фізичних осіб щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які не перебувають у їхньому користуванні, що надходитимуть з 15 жовтня 2014 року, необхідно забезпечити обов'язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою.

Також, згідно із п.2.1, 2.3, 2.4 вказаного рішення передбачено, що під час розгляду клопотань про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності слід надсилати органам місцевого самоврядування (сільським, селищним, міським радам) за місцем розташування земельної ділянки запити про висловлення позиції щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, на підставі якої зазначені земельні ділянки можуть бути передані у власність або користування. У разі надходження у десятиденний строк від органу місцевого самоврядування мотивованих заперечень стосовно надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, які безпосередньо передбачені законом, зокрема частиною сьомою статті 118 та частиною третьою статті 123 Земельного кодексу України, відмовляти заявникові у задоволенні відповідного клопотання. У разі, якщо у десятиденний строк відповідний орган місцевого самоврядування письмово або за замовчанням погодив (не надав мотивованих заперечень) надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності або надав заперечення, які суперечать вимогам чинного законодавства, забезпечувати у встановленому порядку розгляд клопотань заявників з урахуванням зазначених обставин.

Таким чином, під час розгляду справи установлено, що ОСОБА_1, та разом з ним ще 37 громадян звернулися до Головного управління Держгеокадастру у Київській області з клопотанням про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0000 га, яка розташована на території Двірківщинської сільської ради Яготинського району Київської області поза межами населеного пункту. На вказане звернення з Головного управління Держгеокадастру у Київській області надійшла відповідь (вих. № 0-7235/0-5380/6-17 від 14.04.2017), з якої вбачається, що з наявної в управлінні інформації (лист Двірківщинської сільської ради Яготинського району Київської області від 23.02.2017 року № 18-244/0/1-17) бажана для відведення земельна ділянка знаходиться на земельному масиві, який використовується громадою села для сінокосіння та випасу худоби. А тому було рекомендовано визначитися з іншим місцем розташування бажаної для відведення земельної ділянки та звернутися з клопотанням до органу місцевого самоврядування, враховуючи вимоги статей 118, 121 та 122 Земельного кодексу України. Незважаючи на вмотивовану відмову Головного управління Держгеокадастру у Київській області, позивачем розташування бажаної земельної ділянки змінене не було. Посилаючись на лист ГУ Держгеокадастру у Київській області позивач звернувся з клопотанням до Двірківщинської сільської ради, в якому просив погодити схему розташування земельної ділянки щодо відведення її у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0000 га, яка розташована на території Двірківщинської сільської ради Яготинського району Київської області поза межами населеного пункту.

Разом з тим, сесією Двірківщинської сільської ради прийнято рішення за № 68-17-УІІ ск. від 20.06.2017 року, яким позивачеві та іншим особам було відмовлено в погодженні схем розташування земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства із земель що знаходяться за межами населеного пункту в територіальних межах Двірківщинської сільської ради, так як в Управлінні держземагентства в Київській області ведеться оформлення даної земельної ділянки для створення громадських пасовищ. Проте, як установлено в судовому засіданні і що підтверджується листами Головного управління Держгеокадастру у Київській області (а.с. 9, 36) таке оформлення на момент винесення рішення, не провадилось.

В силу ч.2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною длянкою і відшкодування завданих збитків. Частиною 3 цієї статті визначено, що захист прав громадян і юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шяхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування...

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підставами для визнання акту недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та /або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, а також не врахування права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Ч. 2 ст. 77 ЗУ "Про місцеве самоврядування" передбачено, що спори про поновлення порушених прав юридичних та фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

Таким чином, вважати, що рішення № 68-17-УІІ ск. від 20.06.2017 року сесії Двірківщинської сільської ради в частині погодження схеми розташування земельних ділянок є таким, що відповідає вимогам закону, підстав немає.

Оскільки п. 2 та п. 3 Рішення № 68-17-УІІ ск. від 20.06.2017 року прийняті сесією Двірківщинської сільської ради стосується інших питань, в задоволенні вимог позивача в ційчастині необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст.118, 121, 122, 152 Земельного кодексу України,суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Двірківщинської сільської ради Яготинського району Київської області про визнання недійсним рішення сільської ради задовольнити частково.

Рішення Двірківщинської сільської ради Яготинського району Київської області за №68-17-VII ск. від 20.06.2017 року про "Розгляд запиту стосовно погодження схеми розташування земельних ділянок громадянам для ведення особистого селянського господарства із земель, що знаходяться за межами населеного пункту в територіальних межах сільської ради", в частині відмови в погоджуванні схем розташування земельних ділянок громадянам для ведення особистого селянського господарства із земель, що знаходяться за межами населеного пункту в територіальних межах в зв'язку з тим, що ведеться оформлення в управлінні Держземагенства у Київській області передачі даної земельної ділянки для створення громадських пасовищ розташованих на території Двірківщинської сільської ради Яготинського району Київської області, - скасувати.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Повний текст рішення виготовлено 02 листопада 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Яготинський районний суд Київської області.

Суддя Литвин Л.І.