Справа № 0640/4212/18
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року м. Житомир справа № 0640/4212/18

категорія 8.2.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Лавренчук О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Житомирській області до ОСОБА_1 про стягнення,

встановив:

Головне управління ДФС у Житомирській області звернулось до суду з позовом до в якому просило стягнути з ОСОБА_1 податкову заборгованість в сумі 5937,83 грн. В обґрунтування позову вказує, що борг виник у зв'язку з несплатою відповідачем податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості на загальну суму 5937,83 грн (основний платіж - 5793,50 грн, пеня - 144,33 грн).

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 27.08.2018 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду від 26 вересня 2018 року призначено справу до судового розгляду на 05.11.2018 та зобов'язано позивача надати до суду рішення органу місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків та зборів на 2015-2016 роки та докази їх оприлюднення.

До суду 22.10.2018 від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог у якій просить: стягнути з ОСОБА_1 податкову заборгованість в сумі 9615,59 грн. Стягнення здійснити з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків.

Обґрунтовуючи заяву про збільшення позовних вимог, представник позивача вказує, що станом на 16.10.2018 згідно інтегрованої картки платника податків та інформації управління погашення боргу ГУ ДФС у Житомирській області, заявлений податковий борг збільшився та становить 9615,59 грн, а збільшення розміру податкових вимог підтверджується податковим повідомленням-рішенням №0-0624 від 12.04.2018 на суму 3677,16 грн.

До заяви представник відповідача додав докази направлення копії заяви про збільшення позовних вимог на адресу відповідача (а.с. 38-40).

Відповідно до ч. 1 ст. 47 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п'ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе прийняти до розгляду заяву представника позивача про збільшення позовних вимог.

До суду 25.10.2018 надійшла заява представника відповідача на виконання ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 26.09.2018. До заяви додано: копію рішення Бердичівської міської ради Житомирської області №1001 від 29.01.2015, №49 від 29.03.2016, №269 від 28.02.2017 та докази їх оприлюднення.

У судове засідання, призначене на 05.11.2018 представник позивача прибула та подала заяву про розгляд справи у письмовому провадженні.

Протоколом судового засідання від 05.11.2018 суд перейшов до розгляду адміністративної справи у письмовому провадженні.

Суд, розглянувши позовну заяву та відзив, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з таких підстав.

Відповідно до п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п.п.14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України встановлено, що грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що за ОСОБА_1 рахується податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками обєктів житлової нерухомості на загальну суму 9615,59 грн основний платіж.

Згідно з пп.266.3.2 п.266.3 ст.266 ПК України база оподаткування обєктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до абзацу «а», пп.266.10.1 п.266.10 ст.266 ПК України податкове зобовязання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було нараховано ОСОБА_1 грошове зобовязання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що підтверджується податковими повідомленнями-рішеннями форми "Ф": №9521-13 від 21.06.2017 на суму 3959,34 грн (а.с. 16); №0-0624 від 12.04.2018 на суму 3677,76 грн (а.с. 37); №28612-13 від 25.06.2016 на суму 3499,62 грн (залишок 1834,16 грн (а.с. 15).

Відповідно до пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Пунктом 57.3 ст.57 ПК України встановлено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до ст. 129 ПК України, відповідачу нараховано пеню в сумі 144,33 грн.

Суд відмічає, що податкові повідомлення-рішення відповідачем не оскаржувались у судовому порядку, тому податковий борг (грошове зобовязання) відповідача у сумі 9615,59 грн вважається узгодженим.

Абзацом першим п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з п.59.5 ст.59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Матеріалами справи підтверджується, що Головним управлінням ДФС у Житомирській області відповідно до положень ст.59 ПК України на адресу ОСОБА_1 надсилалася податкова вимога форми «Ф» №313-17 від 30.03.2017 на суму 3499,62 грн (а.с. 16 на звороті).

Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України встановлено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідач відзив на позовну заяву у строк, встановлений судом, не подав та про причини не подання відзиву суд не повідомив.

Враховуючи наведене, а також те, що на час розгляду справи заборгованість не сплачена, суд задовольняє адміністративний позов.

Враховуючи положення ч.2 ст.139 КАС України та відсутність судових витрат суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (вул. Урицького, 10,Бердичів,Житомирська область,13300, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Державного бюджету в особі Головного управління ДФС у Житомирській області податковий борг у сумі 9615,59 грн (дев'ять тисяч шістсот п'ятнадцять гривень) 59 коп зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуваного фізичними особами, які є власниками обєктів житлової нерухомості.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 06 листопада 2018 року.

Суддя О.В. Лавренчук