Справа № 813/3016/18
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2018-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/3016/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2018 року

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Крутько О.В.,

за участю секретаря судового засідання Василько А.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Перчах С.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - ГУ ПФУ у Львівській області, відповідач), за участю третьої особи Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (далі - третя особа) про скасування рішень, визнання відмови протиправною, зобов'язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1, в якій позивач просить:

-скасувати рішення Управління Пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області від 27.01.2015 року, щодо виплати пенсії за вислугою років ОСОБА_1;

-визнати відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 15.06.2018 року №2554/К-20 в призначенні ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсії згідно поданої ним довідки №4/243 від 10.05.2018 року протиправною;

-зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити (перерахувати) пенсію та виплачувати її з 1-го квітня 2018 року згідно поданої ОСОБА_1 довідки №4/243 від 10.05.2018 року, та відповідних документів, які знаходяться в пенсійній справі, що підтверджують вислугу років в кількості 22 роки 04 місяці 22 дні (у календарному обчисленні)/ 25 років 01 місяці 01 день (у пільговому обчисленні) з урахуванням спеціального звання «підполковник внутрішньої служби».

В обґрунтування позовних вимог позивач стверджує, що відповідно до ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перерахунок раніше призначення пенсій військовослужбовця, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв'язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Вважає, що відповідачем протиправно відмовлено у призначенні пенсії з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.

Ухвалою від 12.07.2018 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі.

Ухвалою від 06.09.2018 року замінено судове засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області у судовому засіданні проти позову заперечила з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначає, що Пенсійним фондом проведено позивачу розрахунок пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з врахуванням додаткової вислуги років. Проте, розмір пенсії з врахуванням додаткової вислуги років становить 2963,86 грн., тобто є нижчим від розміру одержуваної пенсії до поновлення на військову службу 3091,65 грн., а відтак Пенсійним фондом прийнято рішення від 27.01.2015 року виплачувати пенсію у розмірі до поновлення на військовій службі. Вважає, що підстав для призначення пенсії після звільнення, як підполковника внутрішньої служби з врахуванням вислуги років у пільговому обчисленні станом на 29.12.2014 року немає.

Третя особа у судове засідання явку уповноваженого представника не забезпечила, належним чином була повідомлена про дату, час та місце судового засідання. Жодних пояснень по суті позовних вимог від третьої особи не надходило.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, представника відповідача, оцінивши докази, які мають значення для справи суд виходив з наступного.

ОСОБА_1 проходив військову службу з 01.08.1985 по 25.11.1999.

З 06.12.1999 по 31.12.2005 позивач працював в органах Державної кримінально-виконавчої служби України.

Наказом Управління Державного Департаменту України з питань виконання покарань у Львівській області від 26.03.2006 року №16 о/с позивача звільнено відповідно до Положення про проходження служби рядовим та начальницьки складом органів внутрішніх справ - у відставку Збройних Сил за п.65 «б» (через хворобу) з 31.12.2005 року.

З 01.02.2013 року на підставі заяви ОСОБА_1 від 19.02.2013 та витягу із наказу від 01.02.2013 №8/ОС-13 виплата пенсії була припинена у зв'язку із зарахуванням в кадри Державної пенітенціарної служби України.

Наказом Управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області від 29.12.2014 року №108 о/с позивача звільнено в запас (з постановкою на військовий облік) за п.64 «б» (через хворобу). Вислуга років на день звільнення становить у календарному обчисленні 22 роки 04 місяці 22 дні, у пільговому обчисленні 25 років 01 місяць 01 день.

27.01.2015 року позивачем подана заява до Пенсійного фонду про поновлення виплати пенсії.

26.03.2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на підставі документів, які знаходяться у пенсійній справі з урахуванням вислуги у календарному обчисленні 22 роки 04 місяці 22 дні, у пільговому обчисленні 25 років 01 місяць 01 день та за спецзванням: підполковник внутрішньої служби.

Листом від 23.04.2018 року №1718/К-20/07.05-06 відповідач надав відповідь на заяву позивача. Вважає, що відсутні підстави для призначення пенсії після звільнення, як підполковника внутрішньої служби з урахуванням вислуги років у пільговому обчисленні станом на 29.12.2014, оскільки, розмір пенсії з врахуванням додаткової вислуги років становив 2963,86 грн., тобто був нижчим від розміру одержуваної пенсії до поновлення на військову службу 3091,65 грн. тому Пенсійним фондом прийнято рішення від 27.01.2015 року виплачувати пенсію у розмірі до поновлення на військовій службі.

15.05.2018 року позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення (перерахунку) пенсії з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення, просив виплачувати її з 01.01.2018 року.

15.06.2018 року листом за №2554/К-20 відповідачем відмовлено у перерахунку пенсії відповідно до поданої позивачем довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії від 10.05.2018 року №№4/243 виданої Західним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, оскільки розмір грошового забезпечення розрахований за посадою начальника сектору документального забезпечення та архівної справи управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області, що не відповідає документам згідно яких призначена і виплачується пенсія.

Позивач вважає протиправною відмову відповідача, а відтак звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає та враховує наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України їх числа осіб, які перебували на військові службі в органах внутрішніх справ, Національної поліції державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до ст.63 Закону, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв'язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Згідно п.4 Порядку подання та оформлення документів для призначення(перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 30.10.2007 №3-1 (далі - Порядок), заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем його проживання.

Відповідно до п.6 Порядку, днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу, що призначає пенсії, письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дати їх відправлення.

У разі, якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику (посадовій особі уповноваженого структурного підрозділу) роз'яснюється, які документи необхідно надати додатково. При поданні документів до закінчення

тримісячного терміну з дня отримання роз'яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів поштою.

Пенсії призначаються у строки, визначені в статті 50 Закону (2262-12).

Таким чином, аналізуючи вищенаведені норми, у разі виникнення права на перерахунок пенсії особа має право самостійно отримати довідку про складові грошового забезпечення та подати її у відповідний орган, який призначає пенсію.

Судом встановлено, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб» Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області проведено перерахунок пенсії позивачу з 01.01.2018 року на підставі довідки скерованої на адресу Пенсійного фонду Західним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (без номера та дати) .

Розмір пенсії позивача з врахуванням додаткової вислуги років становить 2963,86 грн., тобто нижчий від розміру одержуваної ним пенсії до поновлення на військову службу 3091,65 грн.

Відповідач стверджує, що подана позивачем до заяви про призначення (перерахунок) пенсії довідка про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії від 10.05.2018 року №№4/243 видана Західним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції не відповідає документам згідно яких призначена і виплачується пенсія позивачу, оскільки пенсія за вислугу років ОСОБА_1 призначена і виплачується відповідно до звання - майор внутрішньої служби і позивач сам обрав такий порядок обрахунку пенсій.

Суд не погоджується із вказаним висновком відповідача, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону №2262 пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, службу до Національної поліції, органів та підрозділів цивільного захисту, податкової міліції та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється. При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.

Згідно довідки Західного міжрегіонального управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 10.05.2018 року №4/243 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій видану ОСОБА_1, розмір грошового забезпечення позивача за останньою штатною посадою перед звільненням, а саме посадою начальника сектору документального забезпечення та архівної справи управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області становить 10425,5 грн.

Згідно матеріалів справи, відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача з урахуванням довідки скерованої на адресу Пенсійного фонду Західним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (без номера і дати) розмір грошового забезпечення згідно якої становить 10324,0 грн., а не довідки від 10.05.2018 року №4/23.

Суд вважає, що пенсія позивача повинна обчислюватись з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням з урахуванням звання: підполковник внутрішньої служби, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, надбавкою за вислугою років, а саме з урахуванням довідки від 10.05.2018 року №4/243.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, яка викладена в постанові від 24 лютого 2015 року у справі № 21-552а14.

Вищевказані обставини спростовують доводи відповідача викладені у відзиві на позов, оскільки суперечать вимогам Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З огляду на вищенаведене, суд прийшов до висновку про те, що відповідачем протиправно відмовлено в призначенні ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсії згідно поданої ним довідки №4/243 від 10.05.2018 року.

Суд враховує правову позицію, висловлену в рішенні Європейського Суду з прав людини від 20.10.2011 у справі «Рисовський проти України», в якому Суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

Щодо клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, шляхом подання звіту суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Встановлюючи строк для подання звіту, суд повинен враховувати особливості покладених обов'язків згідно з судовим рішенням та можливості суб'єкта владних повноважень їх виконати.

Позивач не зазначив жодних обставин, які б вказували, що відповідач уникатиме виконання рішення та причини, які б свідчили про необхідність для ухвалення рішення в даній справі щодо подання звіту про виконання судового рішення.

Таким чином, суд вважає безпідставним та необґрунтованим клопотання позивача щодо здійснення контролю за виконанням судового рішення, а тому у його задоволенні слід відмовити.

Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позовні вимоги є обґрунтованими, не спростованими суб'єктом владних повноважень.

Позов слід задоволити. Визнати відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 15.06.2018 року №2554/К-20 в призначенні ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсії згідно поданої ним довідки №4/243 від 10.05.2018 року протиправною. Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити (перерахувати) пенсію та виплачувати пенсію з 1-го квітня 2018 року згідно поданої ОСОБА_1 довідки №4/243 від 10.05.2018 року, та відповідних документів, які знаходяться в пенсійній справі, що підтверджують вислугу років в кількості 22 роки 04 місяці 22 дні (у календарному обчисленні)/ 25 років 01 місяці 01 день (у пільговому обчисленні) з урахуванням спеціального звання «підполковник внутрішньої служби».

Відповідно до вимог ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.14, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити повністю.

Визнати відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 15.06.2018 року №2554/К-20 в призначенні ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсії згідно поданої ним довідки №4/243 від 10.05.2018 року протиправною.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити (перерахувати) пенсію та виплачувати пенсію з 1-го квітня 2018 року згідно поданої ОСОБА_1 довідки №4/243 від 10.05.2018 року, та відповідних документів, які знаходяться в пенсійній справі, що підтверджують вислугу років в кількості 22 роки 04 місяці 22 дні (у календарному обчисленні)/ 25 років 01 місяці 01 день (у пільговому обчисленні) з урахуванням спеціального звання «підполковник внутрішньої служби».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул.Митрополита Андрея, буд.10, м.Львів, 79016, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) 2 114 грн. 40 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 05 листопада 2018 року.

Суддя Крутько О.В.