Справа № 2040/7486/18
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2018-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про поновлення строків звернення до суду та відмову у залишенні позовної заяви без розгляду

06 листопада 2018 р. Справа № 2040/7486/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді: Заічко О.В.,

при секретареві судового засідання: Мараєвій О.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Харкові клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду та клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у справі за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд: скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №417704/НОМЕР_1 від 14.12.2017 про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування №8 від 14.11.2017, подану Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1, податковий номер НОМЕР_1, в Єдиному реєстрі податкових накладних; зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 8 від 14.11.2017 р., подану Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1, податковий номер НОМЕР_1.

Позивач надав клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Представник відповідача надав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, з огляду на пропуск позивачем строку звернення до суду.

Суд, на підставі ст. 205 КАС України, вважає можливим розглянути клопотання представників сторін у письмовому провадженні.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

Так, згідно положень ст. 179 КАС України, для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання (ч.1 ст. 179 КАС України).

Відповідно до п.10 ч.2 ст.180 КАС України, у підготовчому засіданні суд: вирішує заяви та клопотання учасників справи.

Дослідивши обставини, викладені у клопотаннях представників сторін та матеріали справи, суд виходить з наступного .

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду встановлені ст. 123 КАС України.

Так, за змістом ч.3 та 4 зазначеної статті, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Суд зазначає, що вирішальним моментом щодо визначення строків звернення до суду є встановлення обставин, коли та за яких обставин позивач дізнався про порушення своїх прав та зміг вчинити дії, направлені на їх відновлення, які дії були вчинені з цього приводу, а також вагомість права, про захист якого позивач звернувся до суду.

Так, судом встановлено, що квитанцією №2 від 14.12.2017 платнику надіслано рішення комісії ДФС України №417704/НОМЕР_1 від 14.12.2017 про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування №8 від 14.11.2017, подану Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про електронні документи та електронний цифровий підпис" електронний документ вважається одержаним адресатом з часу надходження авторові повідомлення в електронній формі від адресата про одержання цього електронного документа автора, якщо інше не передбачено законодавством або попередньою домовленістю між суб'єктами електронного документообігу.

Таким чином, про існування вказаного рішення, з яким позивач пов'язував порушення його прав, він дізнався 14.12.2017 року, а тому повинен був реалізувати своє право на захист порушених прав та інтересів у судовому порядку до 14.05.2018 року, а з позовом звернувся до суду у вересні 2018 року, тобто, з порушенням встановленого законом строку звернення, про зазначене вказував у своєму клопотанні представник відповідача.

Разом з тим, представником позивача було подано клопотання, в якому представник просив суд, визнати причини пропуску строку звернення до суду поважними та поновити відповідний строк, посилаючись на наступне.

Так, позивачем, з посиланням на ч.4 ст. 122 КАС України, за якою, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов'язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень вказано наступне.

20 грудня 2017 року ним подано скаргу на прийняте рішення та 28 грудня 2017 року головою комісії з питань розгляду скарг ДФС України прийнято рішення про залишення скарги без задоволення та рішення комісії ДФС без змін.

Таким чином, як вказував позивач, строк для звернення до адміністративного суду спливав 28.03.2018 р.

Проте, у березні 2018 року позивач зазначав, що він пошкодив внутрішній меніск лівого колінного суглобу, що повністю позбавило його руху, він потрапив у лікарню, де йому зробили операцію.

У КНП "Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова" він перебував на стаціонарному лікуванні з 23.03.2018 по 06.04.2018, йому зробили операцію та ліву кінцівку було зафіксовано у гіпсову перев'язку.

У гіпсі, як вказував позивач, він був 1,5 місяці та не міг пересуватись.

Після зняття гіпсової пов'язки позивач вказував, що він не міг рухатись, поки не пройшов курс реабілітації протягом 5 тижнів.

Отже, внаслідок хвороби позивач пропустив строк звернення до адміністративного суду, який закінчився після спливу трьох місяців з рішення голови комісії з питань розгляду скарг ДФС України про залишення скарги без задоволення та рішення комісії ДФС без змін від 28.12.2018 р., тобто 28.03.2018 р., саме коли він перебував на стаціонарному лікуванні в КНП "Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова".

Тільки після повного відновлення здатності рухатись та проходження курсу реабілітації позивач зміг вчиняти дії, направлені на захист його прав, зокрема, позивач звернувся за правовою допомогою адвоката та уклав відповідний договір від 27.08.2018 р.

Вказані обставини підтверджуються відповідними доказами, наданими позивачем.

Відповідно до ч.2 ст.44 КАС України, учасники справи зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

В силу закону, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Також слід зазначити, що відповідно до положень ст.55 Конституції України, держава кожному гарантує право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної власності, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Отже, беручи до уваги зазначене, зважаючи на встановлені обставини, суд зазначає, що у спірних правовідносинах наведені позивачем підстави пропуску строку звернення до суду є поважними та такими, що не залежали від його волевиявлення, а тому, суд приходить до висновку про поновлення позивачу строку звернення до суду, оскільки, в протилежному випадку, буде порушено право позивача у доступі до правосуддя, що передбачене ст. 5 КАС України.

До вказаного висновку суд дійшов, серед іншого, використовуючи правові висновки Європейського суду з прав людини у рішенні по справі «Мельник проти України» від 28.03.2006 року, де вказано, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Golder v.the United Kingdom» від 21.02.1975 p.), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати закону мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями ( рішення «Guerin v. France» від 29.07.1998 p.) Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, має на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розрахувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час, такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту (рішення «Perez de Rada Cavanilles v. Spain від 28.10.1998 року).

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі "Іліан проти Туреччини" вказав, що правило встановлення обмежень до суду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини", Європейська Конвенція "Про захист прав людини і основоположних свобод" (далі - Конвенція) і практика Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є джерелом права.

У відповідності до ч.1 ст.6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно висновків, викладених у п.п.23, 25 Рішення ЄСПЛ у справі "Проніна проти України", суд зобов'язаний надавати відповідь на кожен з специфічних, доречних та важливих доводів заявника, а також давати обґрунтування своїх рішень.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду є таким, що не підлягає задоволенню, зважаючи на відсутність підстав, передбачених ч.3 ст. 123, п.8 ч.1 ст. 240 КАС України.

Керуючись ст. ст. 122,123, 205, 229, 240, 248, 256 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання позивача фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду - задовольнити.

Поновити фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 строк звернення до суду у справі за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії.

У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя Заічко О.В.