Справа № 461/2130/18
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2018-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 рокуЛьвів№ 857/60/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Кухтея Р.В., Сеника Р. П.;

за участю секретаря судового засідання Джули В. М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС на рішення Галицького районного суду м. Львова від 07 травня 2018 року в справі № 461/2130/18 (головуючий суддя Стрельбицький В. В., м. Львів) за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

28 березня 2018 року Галицьким районним судом м. Львова зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил від 19 травня 2017 року № 0980/20900/17, винесену відносно директора ТзОВ «Західброксервіс» ОСОБА_1.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржувана постанова митного органу є незаконною, оскільки на момент винесення оскаржуваної постанови, вийшли строки накладення адміністративного стягнення, оскільки підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення стали відомості щодо виявленого правопорушення у доповідній записці від 28 жовтня 2016 року, однак оскаржувана постанова винесена лише 19 травня 2017 року, тобто більш ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Також, позивач вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, так як жодних документів для митного оформлення він особисто не подавав, жодних відомостей у митну декларацію не вносив, так як між ТзОВ «ЗАХІДНАФТОХІМ» та ТзОВ «Західброксервіс» було укладено договір про надання митно-брокерських послуг у відповідності до умов якого, виконавець зобов'язався представляти інтереси замовника в митних органах України та здійснювати декларування вантажів, тобто, саме брокер був відповідальним за митне оформлення та достовірність внесених до митної декларації даних.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 07 травня 2018 року адміністративний позов задоволено. Скасовано постанову Львівської митниці Державної фіскальної служби України в справі № 0980/20900/17 від 19 травня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ст.485 МК України. Провадження у справі № 0980/20900/17 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ст.485 МК України закрито.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідачем Львівською митницею ДФС, подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови було порушено норми матеріального та процесуального права.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, тому відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлено, що постановою в справі про порушення митних правил № 0980/20900/17 від 19 травня 2017 року керівника ТзОВ «ЗАХІДНАФТОХІМ» ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України та накладено штраф у розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, на суму 146032,26 грн.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Встановлено, що відповідно до постанови в справі про порушення митних правил № 0980/20900/17 від 19 травня 2017 року ОСОБА_1 вчинив дії спрямовані на зменшення розміру митних платежів, а саме надав до оформлення органу доходів і зборів, з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів документи, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару.

Згідно з положеннями п.3 ч.1 ст.8 МК України державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Відповідно до ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.459 МК України, суб'єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Одночасно, частиною 5 ст.266 МК України передбачено, що особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов'язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Статтею 485 МК України передбачена відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Колегія суддів наголошує, що суб'єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка вчинила правопорушення характеру незаконного заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей.

З матеріалів справи вбачається, що 23 травня 2016 року між ТзОВ «ЗАХІДНАФТОГАЗ» та ТзОВ «Західброксервіс» було укладено договір про надання митно-брокерських послуг, у відповідності до умов якого, виконавець зобов'язався представляти інтереси замовника в митних органах України та здійснювати декларування вантажів.

Згідно п.2.1 договору, виконавець в межах своєї компетенції за дорученням замовника представляє інтереси замовника в митних органах та виконує всі необхідні дії пов'язані з підготовкою ВМД, пред'явленням митному органу документів та вантажу для проведення митного оформлення.

Таким чином, саме брокер був відповідальним за митне оформлення та достовірність внесених до митної декларації даних.

Також встановлено, що безпосередньо ОСОБА_1 жодних документів для митного оформлення до Львівської митниці ДФС не подавав та жодних відомостей у митну декларацію не вносив.

Більше того, позивач ще 29 грудня 2015 року звільнився з ТзОВ «ЗАХІДНАФТОХІМ» та останнє (юридична особа) припинено 15 травня 2017 року, що підтверджується копією трудової книжки ОСОБА_1 та інформацією про юридичну особу, а сам по собі факт того, що позивач перебував на посаді директора ТзОВ «ЗАХІДНАФТОГАЗ» не може свідчити про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Статтею 489 Митного Кодексу України передбачено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту даної статті випливає, що, у постанові повинно бути обґрунтовано і вмотивовано юридичну оцінку обставин справи, вид і захід застосованого стягнення. Обґрунтованість постанови по справі пов'язана з повним, всебічним і об'єктивним дослідженням обставин справи, правильним застосуванням матеріально-правових і процесуально-правових норм. При цьому аргументація висновків має ґрунтуватися на даних, досліджених під час розгляду справ.

Висновок про наявність в діях (бездіяльності) особи складу адміністративного правопорушення може бути зроблено лише на підстави доказів, отриманих у встановленому законом порядку.

При цьому, як видно з оскаржуваної постанови, у такій по суті зазначається лише про встановлення факту порушення митних правил, однак не зазначено на підставі яких саме доказів митних орган дійшов висновку в винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України

Згідно з ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись статтями 229, 241, 250, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Галицького районного суду м. Львова від 07 травня 2018 року в справі № 461/2130/18 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4
Повне судове рішення складено 05 листопада 2018 року.