Справа № 813/1259/18
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2018-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 рокуЛьвів№857/1268/18
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Бруновської Н.В., Затолочного В.С.,

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

з участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 липня 2018 року у справі №813/1259/18 винесене головуючим суддею Лунь З.І., проголошене о 11.58 год у м. Львові, повний текст складений 30.07.2018р., за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Марселл» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним і скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В :

ТзОВ «Марселл» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу №1054 від 20.02.218 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Марселл».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що податковий орган зазначає підставою для проведення позапланової виїзної перевірки пп. 16.1.5, пп.16.1.7. п.16.1 ст.16, пп.20.1.2 п.20.1 ст.20, пп.73.3 ст.73, п.п. 78.1.1. п.78.1. ст.78 Податкового кодексу України. Однак, позивач вважає доводи відповідача такими, що не відповідають дійсності, оскільки позивачем були надані відповіді на запити разом з підтверджуючими документами. Вказує, що податковий орган всупереч п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України не навів у запитах обставин з яких убачається, що позивач порушив вимоги податкового законодавства. Також, позивач зазначив, що невідповідність письмового запиту вимогам ПК України, позбавляє позивача обов'язку надавати відповідь на такі запити. Крім того, позивач вказує, що неповнота відповіді на запит не є підставою для проведення позапланової перевірки, а підставою для проведення перевірки є саме ненадання такої відповіді. На думку позивача, зі змісту запитів не можливо встановити яким чином на підставі аналізу декларації можна було встановити відсутність реального здійснення операцій, коли реальність підтверджується первинними документами, які не відображаються в податкових базах і є підставою для відображення господарських операцій в податковому та бухгалтерському обліку. Запити податкового органу не містять конкретних видів порушень, виявлених податковим органом: чи це заниження податкового зобов'язання із посиланням на конкретні господарські відносини із суб'єктами господарювання, чи то завищення податкового кредиту із зазначенням продавців, з якими укладались договірні відносини, та який здійснював поставку. Відтак, із запитів не можливо встановити, конкретні обставини, з яких податковий орган вбачає порушення ТОВ «Марселл» податкового законодавства. Позивач вказує, що відповідач не навів жодних зауважень щодо неповноти наданої відповіді або ненадання документів, а відтак відсутні підстави для проведення позапланової документальної перевірки, тому просить суд скасувати оскаржуваний наказ. Так як чинним податковим законодавством не передбачено повноважень, підстав та порядку внесення змін до актів індивідуальної дії (наказу про проведення перевірки), які вичерпали свою дію, зокрема щодо зміни строків проведення податкових перевірок, а тому немає підстав для проведення перевірки.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25 липня 2018 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДФС у Львівській області від 20.02.2018 №1054 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Марселл»». Стягнуто з Головного управління ДФС у Львівській області за рахунок його бюджетних асигнувань 1762 грн 00 коп сплаченого судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Марселл».

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що не погоджується із рішенням суду першої інстанції, оскільки вважає його прийнятим без врахуванням фактичним обставин у справі та з порушенням і неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Зокрема доводи апелянта зводяться до того, що належною формою реалізації обов'язку із здійснення належного податкового контролю, є спрямування письмового запиту до платника податків із зазначенням у запиті про існуючі порушення з боку такого платника та необхідність надання ним пояснень та документів. Метою запиту є підтвердження або спростування тієї інформації, яка є у податкового органу, при чому достовірність такої інформації про порушення може бути як категорична, так і умовна. Встановлення порушення та формування висновків про це можливе лише після отримання запитуваної контролюючим органом інформації. Тому наведення у запиті з посиланням на інформацію, як можливого порушення, а не категоричного висновку про порушення з боку платника податків, передбачає наявність інформації, яка потребує додаткової перевірки, яку можливо реалізувати шляхом здійснення запиту та проведеного аналізу після її отримання. Крім цього, посилання на окремі дефекти запиту про надання інформації не впливають на обовязок позивача надати всю необхідну інформацію за запитом, оскільки відсутність або неповнота посилань на конкретні джерела отримання податкової інформації не повинні розглядатися як підстава для визнання запиту таким, що не відповідає вимогам пункту 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України, та, як наслідок, бути підставою для визнання наказу про проведення податкової перевірки протиправним. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Відзив на апеляційну скаргу відповідачем поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник відповідача апеляційну скаргу підтримав з підстав зазначених у апеляційній скарзі, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Позивач в судове не прибув, хоча належним чином, засобами електронного звязку, був повідомлений про дату судового засідання. Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що Головним управлінням ДФС у Львівській області виявлено факти, що свідчать про недостовірність визначення ТзОВ «Марсел» даних податкових зобов'язань по господарських відносин із ТзОВ «ЛКО», ПП «Альдегрест», ТзОВ «Гранд Рівєра» за період січень 2017року, ПАТ»Галнафтохім», ТзОВ «Конад Груп», ТзоВ «Лаціо Груп», ТзОВ «Волиньтабак», ТзОВ «Трейдкомюг», ТзОВ «Вальторн», ПП «Торг-Сервіс-2007» за період липень 2017року, ТзОВ «Агромат-інвест» за період червень 2017року, ТзОВ «Равел», ТзОВ «Скірос» за період серпень 2017року, ТзОВ «Карго солюшн», ТзОВ «Енерком груп», ТзОВ «Мендо», ТзОВ «Баланай», ТзОВ «Інтервел груп» за період вересень 2017року, ТзОВ «Мендо», ТзОВ «Промислова група «Мяв», ТзОВ «Торговельний алянс «Пекарал», ТзОВ «ОСОБА_2 долиняни» за період жовтень 2017 року.

Зокрема, зазначено, що результати аналізу показників, що містяться у податковій декларації з ПДВ, поданої платником податків за відповідний період та податкової інформації, отриманої й опрацьованої відповідно до ст.ст. 72, 73 та 74 ПК України, що відповідно до п.74.1 ст.74 ПК України використовується для виконання покладених на контролюючі органи завдань, а саме даних єдиного реєстру податкових накладних та даних показників поданих до податкового органу декларацій та звітів.

У зв'язку з виявленими розбіжностями, податковий орган скерував на адресу ТзОВ «Марсел» запити про надання інформації (пояснень) та її документального підтвердження №15329/10/13-01-14-14 від 26.09.2017, №16764/10/13-01-14-14 від 09.10.2017, №17023/10/13-01-14-08-13 від 10.10.2017, №21099/10/13-01-12-11 від 17.11.2017, №23537/10/13-01-14-14 від 07.12.2017, №24615/10/13-01-14-14 від 18.12.2017.

ТзОВ «Марселл» на виконання зазначених запитів податкового органу листами від 17.10.2017, від 03.11.2017, від 10.11.2017, від 21.12.2017, від 15.01.2018, від 16.01.2018 надало письмові пояснення з підтверджуючими документами.

19.02.2018 ГУ ДФС у Львівській області складено доповідну записку №89/13-01-14-14-15 «Щодо проведення позапланових виїзних документальних перевірок».

Наказом Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській №1054 від 20.02.2018 призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Марселл» з питань проведення взаємовідносин із ТзОВ «ЛКО», ПП «Альдегрест», ТзОВ «Гранд Рівєра» за період січень 2017року, ПАТ»Галнафтохім», ТзОВ «Конад Груп», ТзоВ «Лаціо Груп», ТзОВ «Волиньтабак», ТзОВ «Трейдкомюг», ТзОВ «Вальторн», ПП «Торг-Сервіс-2007» за період липень 2017року, ТзОВ «Агромат-інвест» за період червень 2017року, ТзОВ «Равел», ТзОВ «Скірос» за період серпень 2017року, ТзОВ «Карго солюшн», ТзОВ «Енерком груп», ТзОВ «Мендо», ТзОВ «Баланай», ТзОВ «Інтервел груп» за період вересень 2017року, ТзОВ «Мендо», ТзОВ «Промислова група «Мяв», ТзОВ «Торговельний алянс «Пекарал», ТзОВ «ОСОБА_2 долиняни» за період жовтень 2017року.

Головним державним ревізором-інспектором відділу якості аудиту управління аудиту ГУДФС у Львівській області ОСОБА_3 20.02.2017 складено акт №110/13-01-14-12 відмови від допуску до проведення перевірки.

Перевірка контролюючим органом не проведена, так як позивач, не погодившись із даним наказом та вважаючи його протиправним, не допустив перевіряючих до перевірки. Натомість звернувся до суду з даним адміністративним позовом, в якому просить визнати вищезазначений наказ протиправним та скасувати.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що відповідачем не доведено суду обставин, які слугували підставою прийняття наказу №1054 від 20.02.2018 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Марселл».

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає їх вірним та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Згідно з п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Підпунктом 21.1.1 п.21.1 ст.21 ПК України посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Відповідно до пп. 20.1.4, 20.1.6 п. 20.1 ст. 20 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків в порядку, встановленому цим Кодексом, а також для здійснення функцій, визначених податковим законодавством, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, у порядку, визначеному цим Кодексом, інформацію, довідки, копії документів (засвідчені підписом платника податків або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності) про фінансово-господарську діяльність, отримувані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов'язану з обчисленням та сплатою податків, дотриманням вимог іншого законодавства, здійснення контролю за яким покладено на органи державної податкової служби, а також фінансову та статистичну звітність, в порядку та на підставах, визначених цим Кодексом.

За змістом п.73.3 ст.73 ПК України, контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) органу державної податкової служби і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби; 2) для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; 4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної; 5) у разі проведення зустрічної звірки; 6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ст.73 ПК України у разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит. Порядок отримання інформації органами державної податкової служби за їх письмовим запитом визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби.

Згідно з п.75.1.2. ст. 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Згідно з пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, у разі, коли отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

З долучених до матеріалів справи доказів суд встановив, що ГУ ДФС у Львівській області надсилало запити ТзОВ «Марсел» №15329/10/13-01-14-14 від 26.09.2017, №16764/10/13-01-14-14 від 09.10.2017, №17023/10/13-01-14-08-13 від 10.10.2017, №21099/10/13-01-12-11 від 17.11.2017, №23537/10/13-01-14-14 від 07.12.2017, №24615/10/13-01-14-14 від 18.12.2017.

На запит ГУ ДФС у Львівській області №15329/10/13-01-14-14 від 26.09.2017 позивач надав відповідь, викладену у листі від 17.10.2018, в якій пояснив податковому органу, що ТзОВ «Марсел» уклало договір купівлі-продажу №110/01 від 20.01.2017 з TзOB «Л.К.О.», відповідно до якого у січні 2017року було реалізовано Товару на суму 22991611,14грн. Крім цього, ТзОВ «Марсел» уклало договір купівлі-продажу №125/01 від 27.01.2017 з ПП «Альдегрест», відповідно до якого у січні 2017року було реалізовано Товару на суму 7999868,97грн. Також, ТзОВ «Марсел» уклало договір купівлі-продажу №120/01 від 23.01.2017 з TзOB «Гранд Рів'єра», відповідно до якого у січні 2017року було реалізовано Товару на суму 2014980,58грн. Щодо взаємовідносин з ПрАТ «Галнафтохім», то ТзОВ «Марсел» уклало договір поставки мінеральних добрив (вагонні поставки) №3-33/03-6001 від 21.03.2017, відповідно до якого товариству поступила передоплата на суму 58350000,00грн. Дані операції повністю відображені у податковому і бухгалтерському обліку підприємства. Також, як встановив суд, позивач до вказаної відповіді надав відповідачу копі договорів купівлі-продажу №110/01 від 20.01.2017, №125/01 від 27.01.2017, копії видаткових накладних, копію договору поставки мінеральних добрив (вагонні поставки) №3-33/03-6001 від 21.03.2017, копії специфікації, копії платіжних доручень.

На запити ГУ ДФС у Львівській області №16764/10/13-01-14-14 від 09.10.2017, №21099/10/13-01-12-11 від 17.11.2017, №23537/10/13-01-14-14 від 07.12.2017 та№24615/10/13-01-14-14 від 18.12.2017, позивач надав обґрунтовані відповіді щодо відмови у наданні інформації у зв'язку з невідповідністю запиту відповідача вимогам податкового законодавства ( відсутність печатки )

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку та встановлено з матеріалів справи, що позивачем у встановлений законом строк надано пояснення та їх документальне підтвердження на запити податкового органу та позивачем не було допущено порушень у вигляді ненадання документів чи неповному наданні документів на цей запит.

Крім цього, у вказаних запитах податковий орган покликався на п.50.1 ст.50 ПК України, відповідно до якого платник податків може подати уточнюючий розрахунок протягом 20 днів після складання довідки про проведення електронної перевірки. Натомість відповідачем не було надано суду докази складання такої довідки, що виключає підстави включення до Наказу перевірку відображення податкових зобов'язань в декларації з ПДВ за період березень 2017 року.

Запити ГУ ДФС у Львівській області «Про надання пояснень та їх документальних підтверджень» не містять жодних конкретних підстав для їх надіслання, а також у таких не наведено конкретних фактів, що свідчили б про порушення ТзОВ «Марселл» податкового законодавства, а ґрунтуються лише на припущеннях щодо нереального здійснення підприємством позивача господарських операцій. Разом з тим, позивачем, відповідно до норм чинного законодавства, надано письмові відповіді на вищевказані запити, з долученням копій підтверджуючих документів. Позивач вважає, що за таких обставин, призначення проведення у нього позапланової перевірки є протиправним, контролюючим органом не дотримано порядку прийняття оскаржуваного наказу та такий є зловживанням права на перевірку та підлягає скасуванню.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що із змісту запитів не можливо встановити яким чином, на підставі аналізу декларації, можна встановити відсутність реального здійснення операцій. Запити податкового органу не містить конкретних видів порушень, виявлених податковим органом: чи заниження податкового зобов'язання із посиланням на конкретні господарські відносини із суб'єктами господарювання, чи завищення податкового кредиту із зазначенням продавців, з якими укладались договірні відносини, та який здійснював поставку. Відтак, із запиту не можливо встановити, конкретні обставини, з яких податковий орган встановив порушення ТзОВ «Марселл» податкового законодавства.

Вимога про надання відповідної інформації має визначати у запиті саме фактичні дані підстави, тобто наявність конкретних обставин, а не покликання на відповідні норми Податкового кодексу України. У разі наявності обставин для подання інформаційного запиту, що передбачені підп.1 та підп. 3 абз. 3 п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України, податковим органом має бути вказано в такому запиті, які саме факти, що свідчать про порушення платником податків законодавства, виявлено податковим органом. Без повідомлення вказаних фактів платник податків не в змозі надати будь-які пояснення та їх документальне підтвердження.

Доводи відповідача про те, що у запитах зазначено про виявлення недостовірних даних у поданій ТзОВ «Марселл» податковій звітності суд першої інстанції вірно вважав необґрунтованими, оскільки у вказаних запитах податкового органу не міститься жодних відомостей про виявлені факти під час аналізу податкової звітності з ПДВ з використанням результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів даних ЄРПН, які свідчать про можливі порушення позивачем або його контрагентами вимог податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Також вірним висновок суду першої інстанції про те, що посилання у оскаржуваному наказі на доповідну записку заступника начальника управління аудиту, яка за своєю суттю є документом внутрішнього використання та здебільшого має за мету спонукання керівника до прийняття конкретного рішення, свідчить про необґрунтованість та безпідставність наказу податкового органу. Відповідачем не доведено суду обставин, які слугували підставою прийняття наказу №1054 від 20.02.2018 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Марселл».

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 20.02.2018 у справі №К/9901/19868/18, від 19.04.2018 у справі №К/9901/466/17, у справі від 20.03.2018 №К/9901/27121/18.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши оскаржене позивачем рішення, апеляційний суд вважає, що таке не відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України, а представлені позивачем докази у своїй сукупності дають підстави вважати що рішення відповідача є протиправним, прийняте відповідачем необґрунтовано, без дотриманням вимог законів України, що є підставою для визнання його протиправними та скасування.

З урахуванням наведеного вище, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що дії службових осіб відповідача щодо направлення вказаних запитів позивачу, та як наслідок винесення оскаржуваного у даній справі наказу Головного управління ДФС у Львівській області від 20.02.2018 №1054 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Марселл» є протиправними, такими, що не можуть породжувати жодних правомірних наслідків для позивача, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 липня 2018 року у справі №813/1259/18 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_2
ОСОБА_5
Повний текст постанови складено 05.11.2018р.