Справа № 821/382/18
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2018-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2018 р.м.ОдесаСправа № 821/382/18

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Кузьменко Н.А.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Шеметенко Л.П.

за участю секретаря - Худика С.А.

за участю представника апелянта - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_2, Державної екологічної інспекції Північно - Західного регіону Чорного моря на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Державної екологічної інспекції Північно - Західного регіону Чорного моря про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 до ( Позивач) звернувся з позовом до Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря (Відповідач) про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря щодо затримки виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 01.08.2016 року за №821/748/16 в частині поновлення позивача на роботі;

- стягнути з Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря на користь позивача середній заробіток за період затримки виконання рішення суду у сумі 76507,20 грн.

Обґрунтовуючи свою правову позицію позивач зазначає, що рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 01.08.2016 року в справі №821/748/16 ОСОБА_2 був поновлений на роботі на посаді головного спеціаліста посту екологічного контрою «Херсонський річковий порт» Херсонського сектору екологічного та радіологічного контролю відділу екологічного та радіологічного контролю у пунктах пропуску через державний кордон - державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря з 06 квітня 2016 року. Проте, фактично постанова суду в частині поновлення на роботі виконана відповідачем лише 22 вересня 2017 року. Позивач вважає таку бездіяльність протиправною та просить стягнути із Державної екологічної інспекції Північно-західного регіону Чорного моря на його користь середній заробіток за час затримки виконання рішення суду на підставі ст. 236 Кодексу законів про працю України.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2018 року - позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря щодо затримки виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 01.08.2016 року за №821/748/16 в частині поновлення позивача на роботі.

Стягнуто з Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря на користь ОСОБА_2 середній заробіток за період затримки виконання рішення суду в сумі 43550,37 грн.

В решті позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин справи, просить рішення суду від 12.04.2018 року скасувати, прийняти нову постанову про задоволення позову в повному обсязі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції, взагалі не врахував норми та вимоги пункту 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. Крім того, суд помилково визначив період затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі ОСОБА_2 таким як «з 01.08.2016 по 23.08.17», визнавши наказ №232-0 від 23.08.17 таким, яким виконано рішення суду.

В апеляційній скарзі, Державна екологічна інспекція Північно-Західного регіону Чорного моря, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду від 12.04.2018 року скасувати, прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що позивач не звертався до відповідача, щодо виконання рішення суду та поновлення його на посаді, не надавав трудову книжку для внесення відомостей про прийняття його на службу, цим самим позивач штучно збільшував тривалість затримки виконання рішення, за що вимагає виплатити йому середній заробіток за час затримки виконання рішення суду, в той час коли він перебував на обліку в центрі зайнятості та отримував грошову компенсацію.

Сторони не реалізували свої процесуальні права подання відзиву на апеляційні скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, апеляційна скарга Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря, не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 01.08.2016р. у справі № 821/748/16 адміністративний позов ОСОБА_2 до Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено повністю. Зокрема, суд поновив Поновити ОСОБА_2 на посаді головного спеціаліста посту екологічного контролю "Херсонський річковий порт" Херсонського сектору екологічного та радіологічного контролю відділу екологічного та радіологічного контролю у пунктах пропуску через державний кордон-державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря з 06.04.2016 року та допустив негайне виконання рішення суду в цій частині.

Постанова суду набрала законної сили на підставі ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.10.2016 року.

Суд зазначає, що 23 серпня 2017 року в.о. начальника Державної екологічної інспекції Північно-західного регіону Чорного моря прийнято наказ № 232-о, яким ОСОБА_2 поновлено на посаді головного спеціаліста - державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря поста екологічного контролю «Херсонський річковий порт» відділу екологічного та радіологічного контролю в пунктах пропуску через державний кордон з 06 квітня 2016 року з посадовим окладом згідно штатного розпису.

Таким чином, на думку суду, рішення суду виконано відповідачем через 267 робочих днів після прийняття постанови та допущення її до негайного виконання.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що згідно довідки Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря від 04.07.2016 року № 1854/02 середньоденна заробітна плата позивача складає 163,11 грн. Оскільки час затримки виконання судового рішення про поновлення ОСОБА_2 на посаді з 01 серпня 2016 року по 23 серпня 2017 року складає 267 робочих днів, стягненню на його користь підлягає середній заробіток за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі в сумі 43550,37 грн. (163,11 грн. х 267 робочі дні) з відрахуванням обов'язкових платежів.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України (в редакції чинній на момент спірних правовідносин) постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 256 КАС України (в редакції чинній на момент спірних правовідносин) негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Порядок виконання судових рішень встановлений ст. 257 КАС України (в редакції чинній на момент спірних правовідносин), частиною 2 якої, зокрема, передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більше як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до ст. 236 Кодексу законів про працю України, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. Таким чином, підставою для виплати незаконно звільненому працівнику середнього заробітку є затримка власником або уповноваженим ним органом виконання рішення про поновлення на роботі.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 235 КЗпП України, прийняте судом рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника підлягає негайному виконанню.

Згідно ст. 236 КЗпП України, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Таким чином, згідно ст. 236 КЗпП проводиться виплата заробітної плати за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі незалежно від вини роботодавця в цій затримці. Закон пов'язує цю виплату виключно з фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Однак колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даній справі виконання постанови суду від 01.08.2016 року про поновлення на роботі, незважаючи на негайне виконання, відбулося лише 23.08.2017 року та оформлене наказом «Про поновлення на роботі ОСОБА_2.» №232-о.

Як вбачається з матеріалів справи, на наданому відповідачем наказі №232-о від 23.08.17 немає жодних відміток про ознайомлення з ним ОСОБА_2, також не надано копії талону Укрпошти про отримання будь-яких листів від відповідача ОСОБА_2 протягом серпня/вересня 2017 року.

Окрім цього, у трудовій книжці ОСОБА_2, підставою поновлення на роботі зазначено виключно наказ від 22.09.17 № 245-о.

У постанові про закриття виконавчого провадження від 19.12.2017 ОСОБА_3 зазначає вичерпний перелік підстав для його закриття: заява ОСОБА_2 вх.6415, наказ №245-о від 22.09.17, копія трудової книжки із записом про поновлення на роботі від 22.09.17. Жодних інших документів, у тому числі невідомого Позивачу наказу №232-0 від 23.08.17 у постанові про закриття виконавчого провадження не зазначено.

Згідно чинного трудового законодавства України, виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі вважається завершеним з моменту фактичного допущення працівника до виконання попередніх обов'язків на підставі відповідного наказу органу, який прийняв незаконне рішення про звільнення працівника.

Єдиним правочинним документом, яким було виконано рішення Херсонського окружного адміністративного суду щодо поновлення позивача на роботі є наказ від 22.09.17 №245-0, з яким було ознайомлено ОСОБА_2 у приміщенні відділу кадрів відповідача, виключно даний наказ було внесено до трудової книжки ОСОБА_2, як підставу до поновлення на роботі.

Тому, колегія суддів погоджується з доводами апелянта ОСОБА_2, що саме згідно цього наказу Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря від 22.09.17 №245-0 позивача було фактично допущено до виконання своїх попередніх обов'язків.

Посилання відповідача - апелянта на той факт, що в період з 01.08.2016 року по 11.07.2017 року затримки виконання судового рішення не було, оскільки в цей період, позивач не отримував виконавчого листа та не пред'являв його до примусового виконання, є необґрунтованим, оскільки обов'язок відповідача виплатити позивачу середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі не обумовлюється залежністю від причин, в тому числі їх поважністю, внаслідок яких судове рішення виконане несвоєчасно.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря стосовно того, що відповідач не був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, оскільки дане твердження спростовується матеріалами справи, в яких містяться поштові повідомлення про отримання відповідачем ухвали суду про відкладення судового засідання на визначену дату та отримання судової повістки на цю ж дату /а.с. 85, 89, 91/.

На думку колегії суддів, заслуговують на увагу також доводи позивача стосовно розміру середньомісячного заробітку за час затримки виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати.

Згідно п. 5 названого Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Як вбачається з матеріалів справи, останніми календарними місяцями роботи що передували звільненню ОСОБА_2 є лютий та березень 2016 року.

Відповідно постанові Херсонського окружного адміністративного суду від 01.08.16 у справі №821/748/16 (сторінка 7) та довідці від 04.07.2016 № 1854/02, яку видала Державна екологічна інспекція Північно - Західного регіону Чорного моря (сторінка 6 постанови), середньомісячна заробітна плата напередодні звільнення ОСОБА_2, що враховується для обчислення відповідно до «Порядку», становить: 3 425,31грн.

Абзацом першим п. 10 Порядку встановлено, що у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, обчислення середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення.

Згідно даних відповідача стаж державної служби ОСОБА_2 станом на 06.04.2016 року складав 14 років 1 місяць 14 днів.

В період невиконання роботодавцем судового рішення про поновлення позивача на роботі неодноразово підвищувався посадовий оклад відповідно до нижче зазначених нормативних актів: станом на 22 вересня 2017 року посадовий оклад головного спеціаліста складав 3801 гривні (ПКМУ №15 від 18.01.2017); вислуга років позивача складала понад 15 років, що відповідає надбавці до посадового окладу у розмірі - 45% (ч. 1 ст. 52 Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 р. № 889-VIII); надбавка за ранг складала 200 гривень (ч.2 ст. 52 Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 p. № 889-VIII);

Таким чином, станом на 22.09.2017 мінімальна місячна заробітна плата позивача з урахування її постійних складових (посадовий оклад, доплата за ранг, доплата за вислугу років) становить 5 711,45 грн. == 3801 грн. (посадовий оклад) + 200 грн. (ранг) +1710.45 грн. (вислуга років - 45%)

На підставі вищезазначеного коефіцієнт «К» - підвищення заробітної плати становить: К = 1.66742 = (5711,45 (зарплата станом на 22.09.2017)) : 3425, 31 (середньомісячна зарплата напередодні звільнення)).

Відкоригована заробітна плата за останні 2 місяці роботи складає: 3425.31 грн. х 2 х 1,66742 = 11 422,86 грн.

Абзацом 2 пункту 10 Порядку встановлено, що виходячи з відкоригованої таким чином заробітної плати у розрахунковому періоді, за встановленим у пунктах 6, 7 і 8 розділу IV порядком визначається середньоденний (годинний) заробіток.

Пунктом 8 Порядку, зокрема, визначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

В даному випадку середньоденна зарплата становить: 265,65 грн./день = 11 422,86 грн. (відкоригована за 2 місяці) / 43 робочих дні.

Пунктом 8 Порядку визначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, які мають бути сплачені за середнім заробітком: Робочі дні: 2016 рік = 108 р.д. (з 01 серпня по 31 грудня); 2017 рік = 180 р.д (по 22 вересня 2017 року включно). Загалом: - 288 робочих днів.

Таким чином, колегія суддів вважає правильними розрахунки позивача, що в період з 01.08.2016 (дата, по яку Відповідачем сплачено заробітну плату за час вимушеного прогулу ОСОБА_2) по 22.09.2017 (дата видання наказу про поновлення ОСОБА_2 на роботі), він втратив заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, як незаконно звільненого, що становить: 265,65 гривень х 288 робочих днів = 76 507,20 гривень.

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.ст. 315, 317 КАС України суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю і ухвалити нове судове рішення на підставі неправильного застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 272, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції Північно - Західного регіону Чорного моря - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Державної екологічної інспекції Північно - Західного регіону Чорного моря про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря (65114, м. Одеса, 12-а лінія 6 ст. Люстдорфської дороги, 22, ) щодо затримки виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 01.08.2016 року за №821/748/16 в частині поновлення позивача на роботі.

Стягнути з Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря (65114, м. Одеса, 12-а лінія 6 ст. Люстдорфської дороги, 22, ) на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, рнокпп НОМЕР_1) середній заробіток за період затримки виконання рішення суду в сумі 76 507,20 грн. ( сімдесят шість тисяч п'ятсот сім гривень) 20 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, за виключенням випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Дата складення повного судового рішення 08.11.2018р.

Головуючий суддя Стас Л.В.
Судді Шеметенко Л.П. Турецька І.О.