Справа № 742/3544/18
Суддя: Коваленко А. В.
Дата ухвалення: 2018-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/742/89/18
Єдиний унікальний № 742/3544/18
РІШЕННЯ
05 листопада 2018 року м. Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Коваленка А.В., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2, розглянувши справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора УПП 2 бат. 3 роти у м.Києві ОСОБА_3 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -
ВСТАНОВИВ:
І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін.
В жовтні 2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить скасувати постанову інспектора УПП 2 бат. 3 роти у м.Києві ОСОБА_3 від 12.10.2018 року серія ЕАВ № 660301 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.
Свої вимоги аргументує тим, що згідно постанови інспектора УПП 2 бат. 3 роти у м.Києві ОСОБА_3 від 12.10.2018 року серія ЕАВ № 660301, 12 жовтня 2018 року ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, в м.Києві в районі Борщагівка, по вул.Микільська 51, здійснив рух на бортовому малотоннажному т.з. в якому до бортів були приварені металеві конструкції, які прикриті тентом. Дане переобладнання не відповідає інструкції з експлуатації зазначеного транспортного засобу , чим порушив п.п.31.1 , 31.3. «а» Правил дорожнього руху.
Позивач зазначає, що він жодних порушень не вчиняв, технічний стан транспортного засобу, яким він керував відповідав вимогам правил дорожнього руху.
Позивач стверджує, що автомобіль експлуатувався у вигляді та конструкції яка була передбачена заводом виробником, а також в тому вигляді та в тій конструкції, в якій автомобіль було зареєстровано в органах поліції. Будь-якого переобладнання автомобілю не проводилося.
Заводом виробником передбачена наявність тенту та опор, які його утримують. Дії у вигляді накриття тенту ніяким чином не свідчать про переобладнання автомобіля.
За наведеного, у інспектора УПП 2 бат. 3 роти у м.Києві ОСОБА_3 не було правових підстав для його притягнення до відповідальності та накладення адміністративного стягнення.
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 19.10.2018 року відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи на 14 год.00 хв. 05 листопада 2018 року.
ІІІ. Позиції сторін.
В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги.
Відповідач належним чином повідомлений про день і час розгляду справи розгляд справи в судове засідання не з»явився.
ІV. Фактичні обставини встановлені судом.
Свідок М»ясніков Є.А., який є власником автомобіля, в судовому засіданні пояснив, що автомобіль НОМЕР_1 8 років експлуатувався, ставився на облік в органах поліції, проходив технічний огляд, ніяких недоліків не було, накриття тентом не є переобладнанням.
12 жовтня 2018 року постановою інспектора УПП 2 бат. 3 роти у м.Києві ОСОБА_3 накладено стягнення на ОСОБА_2 за ч.1 статті 121 КУпАП у виді штрафу розміром 340 гривень.
Згідно постанови, 12 жовтня 2018 року ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, в м.Києві в районі Борщагівка, по вул.Микільська 51, здійснив рух на бортовому малотоннажному т.з. в якому до бортів були приварені металеві конструкції, які прикриті тентом. Дане переобладнання не відповідає інструкції з експлуатації зазначеного транспортного засобу, чим порушив п.п.31.1, 31.3. «а» Правил дорожнього руху.
V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.
Статтею 32 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що переобладнання транспортних засобів, тобто зміна типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номерних агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, повинно відповідати правилам, нормативам і стандартам України.
Також, згідно із п. 1 Постанови Кабінету міністрів України від 21.07.2010р. №607 «Про затвердження порядку переобладнання транспортних засобів», цей Порядок визначає процедуру переобладнання транспортних засобів, призначених для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії, зокрема для роботи на газовому моторному паливі та альтернативних видах рідкого і газового палива (далі - переобладнання транспортного засобу).
Відповідно до п. 31.1 ПДР, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.
Згідно з п.31.3.а ПДР, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.
Системний аналіз вказаних норм дає підстави стверджувати, що порушення матиме місце у разі встановлення факту експлуатація транспортних засобів, у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.
У частині першій статті 8 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Основного Закону України). Аналогічний припис закріплено у частині першій статті 6 КАС України. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (частина друга статті 6 КАС України).
Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен бути якісним, щоби виключити будь-який ризик свавілля.
Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема ч. 1-3 ст. 122 КУпАП
Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або до суду у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету ОСОБА_4 України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством
Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Так, відповідно до ч. 1 ст.121 КУпАП України передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом , що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.
Суб"єктом владних повноважень, при винесенні постанови не зазначено вимоги якого саме закону, правил, норм чи стандардів, порушив водій ОСОБА_2, керучи бортовим малотоннажним автомобілем автомобілем, який обладнаний тентом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами
Крім того, відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету ОСОБА_4 Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами:
1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину;
2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані;
3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї;
4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію;
5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.
Більше того, приписами ст.129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.
Відповідно до ч.1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_4 України є частиною національного законодавства України.
Враховуючи вищевказані вимоги та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17 липня 1997 року Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до п.п. 1,3,8 ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача
Згідно з ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Оцінюючи надані сторонами докази суд вважає, що обставини, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме до бортів приварені металеві конструкції, незнайшли свого підтвердженя. оскільки з фотознімків транспортного засобу вбачається, що металеві конструкції прикручені за допомогою гвинтів і мають характер тимчасових.
Крім того, з протоколу перевірки транспортного засобу, вбачається, що автомобіль проходив технічний огляд з наявним тентом і визнаний технічно справним. Також зазначено, що переобладнань не виявлено.
За таких обставин, недоведення суб"єктом владних повноважень при притягненні до адміністративної відповідальності позивача ОСОБА_2 тієї обставини, що накриття тенту на металеві опори на даному автомобілі не передбачено нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, та такі зміни не відповідають правилам, нормативам і стандартам України, виключають об"єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 2, 77, 241-246, 255, 286 КАС України, суд
Адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора УПП 2 бат. 3 роти у м.Києві ОСОБА_3 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.
Постанову інспектора УПП 2 бат. 3 роти у м.Києві ОСОБА_3 від 12.10.2018 року серія ЕАВ № 660301 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.- скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 121 КУпАП - закрити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня його проголошення до апеляційного адміністративного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено 07.11.2018 року.
Суддя А.В.Коваленко