Справа № 0340/1935/18
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2018-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року ЛуцькСправа № 0340/1935/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Сороки Ю.Ю.,

при секретарі судового засідання Шопік М.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Локачинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про скасування постанови про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася з адміністративним позовом до Локачинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про скасування постанови про накладення штрафу ВП №54529673 від 07.09.2018.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою головного державного виконавця Локачинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області у ВП №54529673 від 07.09.2018, у звязку із невиконанням боржником рішення суду, на ОСОБА_3 накладено штраф у розмірі 1 700 грн.

Позивач вважає постанову про накладення штрафу протиправною, оскільки у вимозі від 06.09.2018 та рішенні Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 29.05.2017 не вказано яким чином вона повинна була виконати рішення та вимогу виконавчого документу, а саме хто повинен надавати ОСОБА_4 сина для спілкування, коли позивач знаходиться на роботі. Зазначає, що не мала можливості 06.09.2018 виконати рішення суду, оскільки перебувала на роботі і попередньої домовленості з ОСОБА_4, як того вимагає рішення суду, не було.

Просить суд визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Локачинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області у ВП №54529673 від 07.09.2018 про накладення штрафу.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 28.09.2018 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 30.10.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін, з урахуванням § 2 глави 11 розділу ІІ КАС України.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві та просили їх задовольнити повністю.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив. В судовому засіданні пояснив, що позивач чинила перешкоди у виконанні рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 29.05.2017 року щодо спілкування ОСОБА_4 з малолітнім сином, що засвідчено актами від 5 червня 2018 року та 6 вересня 2018 року, а відтак відповідачем правомірно винесено оскаржувану постанову.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд зазначає про наступне.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 29.05.2017 задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Володимир-Волинська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини.

Зобовязано ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_4 перешкод у спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та його вихованні і встановити участь у вихованні сина та спілкуванні з ним шляхом надання можливості побачень:

- щовівторка та щочетверга з 17 год.00 хв. до 21 год. 00 хв. за місцем фактичного проживання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1;

- щосуботи з 09 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. за місцем проживання батька дитини ОСОБА_4 за адресою: Волинська область, Володимир-Волинський район, с. Льотниче, вул. Гагаріна, будинок 9, в присутності матері ОСОБА_3. (а.с.8-10)

07.08.2017 на виконання вищевказаного рішення суду від 29.05.2017, Володимир-Волинським міським судом Волинської області видано виконавчий лист №154/979/17.

07.09.2018 постановою головного державного виконавця Локачинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_2, у виконавчому провадженні №54529673, при примусовому виконанні виконавчого листа Володимир-Волинського міського суду Волинської області №154/979/17 від 07.08.2017, за злісне невиконання боржником рішення суду, накладено на боржника - ОСОБА_3 штраф у розмірі 1 700 грн.

Статтею 1 Закону України Про виконавче провадження (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт перший частини першої статті 3 Закону України Про виконавче провадження).

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини третьої статті 18 вказаного Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною першою, другою статті 63 Закону України Про виконавче провадження за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини першої статті 75 Закону України Про виконавче провадження у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (частина друга статті 75 вказаного Закону).

Зі змісту статей 63, 75 Закону України Про виконавче провадження вбачається, що визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є саме не виконання рішення суду без поважних причин. Державний виконавець зобов'язаний перед застосуванням штрафних санкцій встановити, зокрема, наявність або відсутність поважності причин невиконання рішення і обов'язку виконати певні дії лише боржником.

Згідно із Законом України від 03 липня 2018 року №2475-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання (далі Закон № 2475-VIII), що набрав чинності 28 серпня 2018 року, Закон України Про виконавче провадження доповнено статтею 64-1. Зазначена стаття визначає порядок виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною. Зокрема, виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом.

У разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Якщо боржник у подальшому перешкоджає побаченням стягувача з дитиною, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені цією статтею.

Рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною виконується у порядку, встановленому статтею 63 цього Закону.

Отже, вирішуючи питання про наявність підстав для застосування примусових заходів до боржника, на якого рішенням суду покладено обовязок забезпечити побачення стягувача з дітьми, державний виконавець повинен здійснити перевірку виконання боржником цього рішення в порядку, що визначений таким рішенням.

Аналогічні вимоги щодо виконання рішень немайнового характеру визначені у розділі IX Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802 (далі Інструкція №512/5).

Виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, здійснюється в порядку, визначеному статтею 63 Закону. У разі невиконання боржником рішення у встановлений виконавцем строк на боржника накладається штраф відповідно до статті 75 Закону та застосовуються інші заходи, передбачені Законом (пункти 1, 2 розділу IX Інструкції №512/5).

З 28 серпня 2018 року відповідно до пунктів 8, 9 розділу IX Інструкції №512/5 державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником рішення про встановлення побачення з дитиною у час та місці побачення стягувача з дитиною, визначені рішенням або державним виконавцем. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення про встановлення побачення з дитиною державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішення, передбачені частиною третьою статті 64-1 Закону. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення про встановлення побачення з дитиною державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішення, передбачені частиною четвертою статті 64-1 Закону. При кожному наступному невиконанні боржником зазначеного рішення державний виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною четвертою статті 64-1 Закону.

Згідно з пунктом 3 розділу ХІV Інструкції №512/5 у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника та встановлює новий строк виконання. У постанові про накладення на боржника штрафу виконавець зазначає норму Закону, якою передбачена відповідальність боржника, зміст вчинених боржником дій, суму штрафу. Постанова про накладення штрафу не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилається боржнику. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає, що підставою для винесення постанови про накладення штрафу від 07 вересня 2018 року, передували акт державного виконавця від 05 червня 2018 року, яким встановлено, що при виході за місцем проживання боржника та дитини, в час встановлений для побачення стягувача з дитиною, встановлено, що боржник перешкоджає виконанню рішення суду, а саме: не впустила стягувача на подвіря, закривши перед ним ворота, дитини побачити не дозволила.

Зазначений акт підписаний державним виконавцем Пельц А.М., стягувачем ОСОБА_4 та понятим ОСОБА_6

Також, актом державного виконавця від 06 вересня 2018 року зафіксовано, що при виході за місцем проживання боржника та дитини, в час, встановлений для побачення стягувача з сином, встановлено, що боржник за місцем побачення у встановлений час відсутній. Батьки боржника побачити дитину не дозволили категорично.

Зазначений акт підписаний державним виконавцем Пельц А.М., стягувачем ОСОБА_4 та понятим ОСОБА_6.

Позивач в судовому засіданні наведених обставин не спростувала, а відтак обставини невиконання рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 29.05.2017 знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи.

Оцінюючи надані відповідачем письмові докази відповідно до статей 73, 74 КАС України, суд дійшов висновку, що зазначені докази є належними і допустимими для прийняття на їх підставі спірної постанови про накладення на ОСОБА_3 штрафу, оскільки факт невиконання рішення суду задокументований державним виконавцем у спосіб, що визначений законом - шляхом складання акта про невиконання без поважних причин боржником рішення, як це визначено статтею 64-1 Закону України Про виконавче провадження, розділом IX Інструкції №512/5.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що державний виконавець вжив усіх передбачених Законом України Про виконавче провадження дій для з'ясування обставин щодо виконання судового рішення, а відтак у відповідача були правові підстави для винесення постанови про накладення на ОСОБА_3 штрафу у розмірі 1 700, 00 грн. за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення суду.

Суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що невиконання рішення суду зумовлене тим, що у вимозі та рішенні суду не вказано яким саме чином вона повинна була виконати рішення та вимогу виконавчого документу, оскільки як вбачається з рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 29.05.2017, яке набрало законної сили, позивача зобовязано не чинити ОСОБА_4 перешкод у спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та його вихованні і встановлено участь у вихованні сина та спілкуванні з ним шляхом надання можливості побачень:

- щовівторка та щочетверга з 17 год.00 хв. до 21 год. 00 хв. за місцем фактичного проживання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1;

- щосуботи з 09 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. за місцем проживання батька дитини ОСОБА_4 за адресою: Волинська область, Володимир-Волинський район, с. Льотниче, вул. Гагаріна, будинок 9, в присутності матері ОСОБА_3. (а.с.8-10)

Отже, рішенням суду визначено порядок виконання рішення суду, а тому твердження позивача не віднайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, постанова про накладення на позивача штрафу від 07 вересня 2018 року ВП №54529673 відповідає вимогам та принципам, передбаченим частиною другою статті 2 КАС України, тобто прийнята обґрунтовано, з дотриманням вимог Закону України Про виконавче провадження, а тому є законною, відтак у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Локачинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про скасування постанови про накладення штрафу, слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України Про виконавче провадження, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Локачинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про скасування постанови про накладення штрафу, відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_3, адреса: 45515, Волинська область, Локачинський район, с. Губин, вул. Шевченка, 38.

Відповідач: Локачинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, адреса: 45500, Волинська область, Локачинський район, смт. Локачі, вул. 1-го Травня, 1.

Рішення складено та проголошено в повному обсязі 06.11.2018.

Суддя Ю.Ю. Сорока