Справа № 809/969/18
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2018-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/31/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сапіги В.П.,

суддів: Довгої О.І., Кузьмича С.М.,

за участі: секретаря судових засідань ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Біньковської Н.В. в м. Івано-Франківську за правилами спрощеного позовного провадження, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася в суд з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0-0911 від 03.05.2018.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем протиправно оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням визначено позивачу податкове зобовязання за платежем транспортний податок з фізичних осіб в розмірі 25000 грн за 2018 рік на обєкт оподаткування - транспортний засіб MERCEDES-BENZ, модель GLE 350D, тип загальний легковий універсал-В, 2016 року випуску, тип пального: D, обєм двигуна 2987 куб. см, оскільки рішення органу місцевого самоврядування про встановлення такого місцевого податку у 2016-2017 роках не приймалося, середньоринкова вартість транспортного засобу становить менше ніж 375 розмірів мінімальної заробітної плати, податковим органом при визначенні вартості не враховано модель транспортного засобу.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.08.2018 позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням, Головне управління ДФС в Івано-Франківській області подало апеляційну скаргу. Вважає оскаржуване рішення таким, що порушує норми матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

ОСОБА_5 апеляційної скарги обґрунтовує тими ж доводами, що і у відзиві на позовну заяву, зокрема тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам, які були подані сторонами. Автомобіль, який позивач придбав у власність, являється обєктом оподаткування, оскільки транспортний засіб зазначений у наявній базі даних Переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2018 році, розміщеному на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку, а у випадку передбаченому п.п.12.3.5 п.12.3 ст.12 Податкового кодексу України податки до прийняття рішення органом місцевого самоврядування справляються із застосуванням їх мінімальних ставок.

Подаючи відзив на апеляційну скаргу, позивач вважає її безпідставною і такою, що не підлягає до задоволення з підстав, зазначених у відзиві, а тому просить відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів врахувала наступні норми чинного законодавства та обставини справи.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Судом встановлено, що позивач є власником транспортного засобу автомобіля марки «MERCEDES-BENZ», модель GLE 350D, тип - загальний легковий універсал-В, 2016 року випуску, тип пального: D, об'єм двигуна 2987 куб. см., дата реєстрації 05.12.2017, номерний знак НОМЕР_1, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

03.05.2018 Головним управлінням Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області сформовано та направлено позивачу податкове повідомлення-рішення за №0-0911, яким позивачу визначено податкове зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб за податковий період 2018 рік в сумі 25000 грн.

Позивач, вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення безпідставним, звернувся в судовому порядку з означеним адміністративним позовом.

Приймаючи оскаржувану постанову, якою задоволено позов шляхом скасування податкового повідомлення-рішення №0-0911 від 03.05.2018 щодо визначення суми податкового зобовязання за платежем транспортний податок з фізичних осіб в сумі 25000 грн, суд першої інстанції виходив з того, що податковим органом протиправно прийнято спірне податкове повідомленням-рішенням, оскільки невірно враховано аналогічну модель автомобіля позивача (за типом кузова) для визначення об'єкта оподаткування у 2018 році, також в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що середньоринкова вартість належного позивачу на праві власності або аналогічного в розумінні п.6 затвердженої ОСОБА_6 визначення середньо ринкової вартості легкових автомобілі автомобіля становить 375 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 1 січня 2018 року.

Судова колегія апеляційної інстанції переглядаючи рішення суду першої інстанції та надаючи правову оцінку публічно-правовому спору в межах апеляційних скарг, зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України та Податковим кодексом України в редакції, та іншими нормативно-правовими актами, що були чинними на момент їх виникнення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 143 Конституції України визначено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування, зокрема, встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Так, Законом України №71-VІІІ від 28.12.2014 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», що набрав чинності 01.01.2015, статтю 267 ПК України викладено у новій редакції та запроваджено транспортний податок.

Відповідно до пункту 267.1. статті 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Підпунктом 267.2.1. пункту 267.2. статті 267 ПК України визначено, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об'єму циліндрів двигуна, типу пального.

Базою оподаткування у відповідності до пп. 267.3.1. ст. 267 ПК України є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1. пункту 267.2 цієї статті.

Відповідно до пунктів 267.5. та 267.6. статті 267 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року. Обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку. Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року) (п.п.267.6.2 п.267.6 статті 267 ПК України).

Щодо об'єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об'єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Відповідно до статті 10 ПК України транспортний податок є місцевим податком.

Відповідно до пункту 12.3. та п.п. 12.3.4. статті 12 ПК України сільські, селищні, міські ради та ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів. Рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Судом встановлено, що на транспортний податок на території села Небилів Рожнятівського району Івано-Франківської області Небилівською сільською радою рішення про встановлення у період 2016-2017 року транспортного податку не приймалось, однак у відповідності до п.п.12.3.5. п.12.3. ст.12 ПК України у разі якщо сільська, селищна, міська рада або рада об'єднаних територіальних громад, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів, що є обов'язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю.

Законом України «Про Державний бюджет на 2018 рік» встановлена мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2018 у розмірі 3723 грн.

Таким чином, об'єктом оподаткування у 2018 році є легкові автомобілі, середньо-ринкова вартість яких станом на 01.01.2018 року становить понад 1 396125 грн.

Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року №66 (далі - ОСОБА_6), відповідно до положень пункту 2 якої Пунктом 2 ОСОБА_6 визначено, що середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою: Сср = Цн х (Г / 100), де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об'єму циліндрів двигуна, типу пального; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 р. № 403.

Згідно пунктів 3, 4 ОСОБА_6 інформації для визначення ціни нового автомобіля є офіційні прайс-листи виробників (дилерів). Інформація про ціни нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, об'єму циліндрів двигуна, типу пального подається до 10 січня базового податкового (звітного) періоду (року) державним підприємством "Держзовнішінформ" до Мінекономрозвитку.

Пунктом 5 ОСОБА_6 визначено, що ідентичними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри: марка; країна-виробник; тип кузова (седан, універсал тощо); модель; конструкція привода тягових коліс; тип та робочий об'єм двигуна; потужність двигуна; тип коробки переключення передач та інших складників силової передачі; габаритні розміри; рік випуску; комплектація. Розбіжності можуть стосуватися комплектації, пробігу та технічного стану.

Згідно пункту 6 ОСОБА_6 аналогічними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри: тип кузова (седан, універсал тощо); призначення (дорожні, позадорожні); тип двигуна (бензиновий, дизельний тощо); робочий об'єм двигуна; привод тягових коліс (передньоприводні, задньоприводні, повноприводні); тип коробки переключення передач; габаритні розміри; комплектація.

За наявності кількох аналогів аналогічним автомобілем є автомобіль одного виробника (країни-виробника ) ( пункт 7 ОСОБА_6).

Пунктами 13, 14 ОСОБА_6 визначено, що Мінекономрозвитку відповідно до цієї ОСОБА_6 розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального. У разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об'єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономрозвитку за зверненням ДФС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті. Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна та тип пального.

На коефіцієнт коригування ринкової вартості транспортних засобів згідно додатком 1 та додатком 2 ОСОБА_6 впливає строк експлуатації транспортних засобів та нормативний середньорічний пробіг транспортних засобів. При цьому, технічний стан автомобіля відповідно до ОСОБА_6 не впливає на обрахунок середньоринкової вартості автомобіля. Однак, розбіжності між ідентичними автомобілями можуть стосуватися, зокрема, технічного стану легкового автомобіля.

Наведені положення свідчать, що при визначенні середньоринкової вартості легкових автомобілів повинні враховуватись певні ознаки, параметри і характеристики транспортного засобу.

Обов'язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі отриманої від Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Отже, підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення є отримана від Мінекономрозвитку податковим органом інформація про автомобіль позивача, яка розрахована у відповідності до вищенаведеної ОСОБА_6. Такої інформації матеріали справи не містять, а тому впевнитись у наявності підстав у відповідача для прийняття податкового повідомлення-рішення неможливо.

Наявний ж в матеріалах справи розрахунок середньоринкової вартості транспортного засобу позивача, самостійно здійснений позивачем на сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, вартість транспортного засобу в розмірі 1127662,50 грн станом на 22.05.2018, в якій значиться транспортний засіб «MERCEDES-BENZ», модель: GLE COUPE, об'єм циліндрів двигуна 3,0 внутрішнього згорання, тип пального дизель, 2016 року випуску. Однак такий розрахунок не може бути належним та достатнім доказом правомірності нарахування позивачу суми грошового зобов'язання зі сплати транспортного податку, так як здійснений поза межами повноважень відповідача.

Відповідачем, на підтвердження визначення об'єкта оподаткування, надано суду витяг з Переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню у 2018 році, згідно якого значиться «MERCEDES-BENZ», модель: GLE COUPE, об'єм циліндрів двигуна 3,0, дизель, можливі ідентичні, аналогічні автомобілі - GLE 350d 4 МАТІС COUPE

При тому судом першої інстанції вірно враховано, що з представлених суду доказів відповідачем для визначення позивачу податкового зобов'язання обрано модель автомобіля із типом кузова COUPE (купе), в той час коли згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу позивачу належить транспортний засіб із типом кузова - загальний легковий універсал-в, що не є тотожним.

Згідно частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи положення наведених норм, апеляційний суд вважає, що відповідачем не виконаний свій обов'язок щодо надання належних доказів в підтвердження наявності підстав для визначення позивачу як власнику транспортного засобу - автомобіля марки «MERCEDES-BENZ», модель GLE 350D, тип - загальний легковий універсал-В, податкового зобов'язання зі сплати транспортного податку, тобто вказаний автомобіль з врахуванням досліджених у справі доказів не може вважатися обєктом оподаткування транспортним податком у 2018 році. Відтак, відповідач, як субєкт владним повноважень, не довів правомірність винесеного ним оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, у зв'язку з чим таке правомірно скасовано судом першої інстанції.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржене рішення винесено з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права і суд дав правильну оцінку обставинам справи, то колегія суддів апеляційної інстанції не знаходить підстав, які могли призвести до зміни чи скасування зазначеного рішення.

ОСОБА_5, наведені Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2018 року у справі № 809/969/18 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частин з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_7
судді ОСОБА_5
ОСОБА_8
Повне судове рішення складено 07.11.2018.