Справа № 823/2385/18
Суддя: Кондрацька Н. М.
Дата ухвалення: 2018-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 823/2385/18
Провадження №2-а/711/297/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2018 року

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді: Кондрацької Н.М.

при секретарі судового засідання: Мелещенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси справу за адміністративним позовом Головного управління пенсійного фонду України в Черкаській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про скасування постанови про накладення штрафу за виконавчим листом, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 управління пенсійного фонду України в Черкаській області звернувся до суду з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про скасування постанови про накладення штрафу за виконавчим листом.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 управління Пенсійного фонду України в Черкаській області 07.06.2018 отримало постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про накладення штрафу в розмірі 5100 грн. за виконавчим листом №711/10756/17 від 18.04.2018 (ВП № 56290776).

Крім того, зазначено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси по справі №711/10756/17 від 22.12.2017 та ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2018 зобов'язано Управління здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.01.2016 відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» від 23.12.2015 №900, статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», постанови Кабінету Міністрів України від 18.11.2015 №947 «Про внесення змін до постанови КМУ від 09.03.2006 №268», на підставі довідки Ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області від 25.05.2017 №6222, без обмеження граничного розміру.

Листом від 16.05.2018 № 32856/08-01 ОСОБА_1 управління повідомляло державного виконавця про виконання рішення суду в добровільному порядку та в межах повноважень, покладених на органи Фонду і до відкриття виконавчого провадження, що підтверджується розрахунком від 04.04.2018.

Крім цього, державного виконавця було додатково проінформовано, що відповідно до статті 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України 21.02.2018 було прийнято постанову №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», якою передбачено перерахунок пенсій з 1 січня 2016 року, призначених згідно із Законом № 2262, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпеченню (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988. Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою поліцейського за січень 2016 року.

Виплата перерахованих пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) здійснюється з 1 січня 2018 року.

Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року, обчислена станом на 1 січня 2018 року, буде виплачуватися після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку:

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої особою пенсії;

з 1 січня 2020 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої особою пенсії та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Відповідно до пункту 5 постанови № 103 перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) відповідно до пункту 3 цієї постанови проводиться на підставі довідок про розміри грошового забезпечення, поданих Міністерством внутрішніх справ органам Пенсійного фонду України до набрання чинності цією постановою, або довідок, додатково оформлених та поданих ліквідаційною комісією УМВС України в Черкаській області відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45.

Зазначено, що Міністерством внутрішніх справ України листом від 28.02.2018 №2900/05/21-2018 повідомлено Пенсійний фонд України про те, що використання довідок про розмір грошового забезпечення, поданих до органів Пенсійного фонду України до набрання чинності постановою №103, не можливо, у зв'язку з тим, що в зазначених довідках до розміру грошового забезпечення враховано премію за грудень 2015 року. Національна поліція України на виконання п.3 постанови №103 визначає середній розмір премії, що фактично виплачений за відповідною посадою (посадами) за січень 2016 року.

Листом від 27.02.2018 №2795/05/22-2018 Міністерством внутрішніх справ доручено ліквідаційним комісіям до 01 березня 2018 року надіслати до територіальних органів Пенсійного фонду України списки осіб, які були звільнені зі служби в органах, у підрозділах, закладах та установах виконання покарань МВС.

Довідки про грошове забезпечення від ліквідаційної комісії надходили до органів Фонду протягом березня - квітня 2018 року.

Як передбачено статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання.

Отже, позивач вважає, що правових підстав не виконувати постанову №103 у органів Фонду не має.

У відповідності до ч. 1 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника.

Таким чином, на думку позивача, державним виконавцем може бути винесена постанова про накладення штрафу виключно у разі невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Позивач вважає, що перелік причин, які можуть визнаватися поважними Законом України «Про виконавче провадження», не встановлені.

Відповідно до Закону №2262 фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету. За рахунок інших джерел фінансування виплата пенсій не здійснюється.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» основним завданням Фонду, крім іншого, є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів ПФУ та інших джерел, визначених законодавством.

ОСОБА_1 управління відповідно до покладених на нього завдань планує доходи та видатки коштів ПФУ в області, у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету ПФУ.

Також звернуто увагу на те, що згідно зі статтею 22 Загальної декларації прав людини розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі "Ейрі проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12 жовтня 2004 року.

Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Таким чином, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Отже, зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Також у позові зазначено, що завдання, покладені на органи Пенсійного фонду України, в тому числі щодо прийняття рішення про призначення (перерахунок) пенсії із зазначенням її розміру, за своєю правовою природою, є їх виключною компетенцією (дискреційними повноваженнями), тобто втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження.

На думку позивача, відсутність відповідного фінансового забезпечення та фактична відсутність коштів є поважною причиною невиконання рішення суду в повному обсязі.

На підставі викладеного позивач просить суд скасувати постанову державного виконавця про накладення штрафу від 25.05.2018 за виконавчим листом № 711/10326/17 (ВП 56003703).

Крім цього, позивач просив суд звільнити управління від сплати судового збору, виходячи з системного аналізу ст.ст.55, 129 Конституції України, ст.133 КАС України, ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір».

24.10.2018 представником позивача подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить скасувати постанову державного виконавця про накладення штрафу від 31.05.2018 за виконавчим листом №711/10756/18.

Ухвалою суду від 26.07.2018 відкрито провадження по справі, призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

В судове засідання представник позивача ГУПФ України в Черкаській області по довіреності ОСОБА_3 не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності за наявними матеріалами справи.

В судове засідання представник відповідача не зявився, був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Подав відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позову.

Суд ухвалив: розгляд справи проводити за відсутності сторін, які були повідомлені про день та час розгляду справи.

На підставі ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи № 823/2385/18 та №711/10756/17, докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення за таких підстав:

встановлено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси по справі №711/10756/17 від 22.12.2017 та ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2018 зобов'язано Управління здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.01.2016 відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» від 23.12.2015 №900, статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», постанови Кабінету Міністрів України від 18.11.2015 №947 «Про внесення змін до постанови КМУ від 09.03.2006 №268», на підставі довідки Ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області від 25.05.2017 №6222, без обмеження граничного розміру.

За вказаним судовим рішенням, яке набрало законної сили 26.03.2018, Придніпровським районним судом м. Черкаси 18.04.2018 видано виконавчий лист, який був звернутий до виконання через органи ДВС відділ примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Черкаській області та 03.05.2018 відкрито ВП №56290776.

Відповідно до розрахунку на доплату пенсії за пенсійною справою щодо ОСОБА_2 управлінням Пенсійного фонду 04.04.2018 визначено розмір доплати, який складає 98143 грн. 11 коп. та проведено перерахунок. Даний розрахунок здійснено на підставі положень постанов КМУ №988, №103 з 01.01.2016р.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Черкаській області від 31.05.2018р. за ВП № 56290776 (щодо виконання виконавчого листа №711/10756/17, стягувач ОСОБА_2В.) на боржника ГУПФУ в Черкаській області за невиконання рішення суду накладено штраф на користь держави в розмірі 5100 грн., на підставі ст.ст. 63, 75 ЗУ «Про виконавче провадження. Крім того, зазначено, що рішення суду боржником не виконано без поважних причин, законні вимоги державного виконавця проігноровано. Дана постанова направлена сторонам виконавчого провадження.

19.06.2018 даний адміністративний позов був поданий до Черкаського окружного адміністративного суду. Ухвалою суду від 23.06.2018 року справа за цим позовом передана на розгляд до Придніпровського районного суду м. Черкаси.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затверджене Постановою правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 № 28-2, зареєстровано в МЮУ 15 січня 2015 р. за № 40/26485,- головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі головне управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі Фонд). ОСОБА_1 управління Фонду підпорядковуються Фонду та разом з управліннями Фонду в районах, містах, районах у містах, а також обєднаними управліннями (далі управління Фонду) утворюють систему територіальних органів Фонду.

ОСОБА_1 управління Фонду у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також постановами правління Фонду, у тому числі цим Положенням, та наказами Фонду.

ОСОБА_1 управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, в т.ч. планує у відповідному регіоні доходи та видатки коштів Фонду, у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду; організовує роботу управлінь Фонду щодо забезпечення надходжень від сплати збору на обовязкове державне пенсійне страхування, інших коштів, ведення обліку їх надходжень та платників відповідно до законодавства; забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; здійснює в межах повноважень, передбачених законом, контроль за цільовим використанням коштів Фонду, інших коштів, призначених для виплати пенсій та щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (статті 8, 9) передбачено, що виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. За рахунок інших джерел фінансування виплати пенсій не здійснюється.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» основним завданням Фонду, крім іншого, є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів ПФУ та інших джерел, визначених законодавством.

Статтею 72 цього Закону визначено, що джерелами формування коштів Пенсійного фонду є: 1)надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у розмірах, визначених законом, крім частини страхових внесків, що спрямовується до накопичувальної системи пенсійного страхування; 2) інвестиційний дохід, який отримується від інвестування резерву коштів для покриття дефіциту бюджету Пенсійного фонду в майбутніх періодах; 3) кошти державного бюджету та цільових фондів, що перераховуються до Пенсійного фонду у випадках, передбачених цим Законом; 3-1) кошти, сплачені виконавчій дирекції Пенсійного фонду за надання послуг з адміністрування Накопичувального фонду та послуг недержавним пенсійним фондам - суб'єктам другого рівня системи пенсійного забезпечення; 4) суми від фінансових санкцій та пені (крім сум пені, сплачених роботодавцем за несвоєчасне перерахування з його вини сум страхових внесків застрахованої особи до накопичувальної системи пенсійного страхування), застосованих відповідно до цього Закону та інших законів до юридичних та фізичних осіб за порушення встановленого порядку нарахування, обчислення і сплати страхових внесків та використання коштів Пенсійного фонду, а також суми адміністративних стягнень, накладених відповідно до закону на посадових осіб та громадян за ці порушення; 5) благодійні внески юридичних та фізичних осіб; 6) добровільні внески; 7) інші надходження відповідно до законодавства. Кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України.

Кошти Пенсійного фонду використовуються на: 1) виплату пенсій, передбачених цим Законом; 2) надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; 3) фінансування адміністративних витрат, пов'язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; 4) оплату послуг з виплати та доставки пенсій; 5) формування резерву коштів Пенсійного фонду. Забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом (ст. 73 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»).

Відповідно до статті 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України 21.02.2018 було прийнято постанову №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», якою передбачено перерахунок пенсій з 1 січня 2016 року, призначених згідно із Законом № 2262, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпеченню (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988. Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою поліцейського за січень 2016 року.

Виплата перерахованих пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) здійснюється з 1 січня 2018 року.

Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року, обчислена станом на 1 січня 2018 року, буде виплачуватися після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку:

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої особою пенсії;

з 1 січня 2020 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої особою пенсії та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Відповідно до пункту 5 постанови № 103, - перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) відповідно до пункту 3 цієї постанови проводиться на підставі довідок про розміри грошового забезпечення, поданих Міністерством внутрішніх справ органам Пенсійного фонду України до набрання чинності цією постановою, або довідок, додатково оформлених та поданих ліквідаційною комісією УМВС України в Черкаській області відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45.

Листом МВС України від 28.02.2018 №2900/05/21-2018 було повідомлено Пенсійний фонд України про те, що використання довідок про розмір грошового забезпечення, поданих до органів Пенсійного фонду України до набрання чинності постановою №103, не можливо у зв'язку з тим, що в зазначених довідках до розміру грошового забезпечення враховано премію за грудень 2015 року. Національна поліція України на виконання п.3 постанови №103 визначає середній розмір премії, що фактично виплачений за відповідною посадою (посадами) за січень 2016 року.

Листом від 27.02.2018 №2795/05/22-2018 Міністерством внутрішніх справ доручено ліквідаційним комісіям до 01 березня 2018 року надіслати до територіальних органів Пенсійного фонду України списки осіб, які були звільнені зі служби в органах, у підрозділах, закладах та установах виконання покарань МВС.

Довідки про грошове забезпечення від ліквідаційної комісії надходили до органів Фонду протягом березня - квітня 2018 року.

Відповідно до статті 63 ЗУ «Про виконавче провадження», за рішеннями, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Як передбачено статтею 75 цього Закону, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Як передбачено ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За результатами розгляду справи, суд встановив, що ОСОБА_1 управління ПФУ на виконання постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, виконало рішення суду, провівши відповідні нарахування (перерахунок пенсії) ОСОБА_4 та не здійснило виплату коштів, посилаючись на відсутність правових підстав та фінансування з Державного бюджету України. Також, суд, дійшов висновку, що невиконання ОСОБА_1 управлінням ПФУ в Черкаській області судового рішення від 25.01.2018 по справі №711/11050/17 в частині проведення виплати пенсії (грошових коштів) ОСОБА_4 за відсутності відповідного фінансового забезпечення та положень, визначених відповідними постановами КМУ не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин і не може свідчити про протиправність дій чи бездіяльність субєкта владних повноважень. Сам по собі факт накладення штрафу на боржника за виконавчим провадженням, жодним чином не захищає право особи стягувача на отримання бюджетних коштів, які він повинен отримати у порядку та спосіб, що визначені діючим законодавством.

Слід зазначити, що така позиція суду узгоджується із висновками колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, що викладена у постанові від 24 березня 2015р. (справа № 21-66а15), колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, що викладена у постанові від 13 жовтня 2015р. (справа №21-2635а15), а також у постановах від 30.03.2016р., від 20.10.2015р.

Таким чином, позовні вимоги слід задовольнити і постанову від 31.05.2018 про накладення штрафу скасувати.

Згідно ч.2 ст.132 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк (ч.1 ст. 133 КАС України).

Таким чином, фактичною підставою для звільнення від сплати судового збору є майновий стан сторони, що ускладнює його сплату в зазначеному законодавством розмірі, а тому суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_1 управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від сплати судового збору, а судові витрати компенсувати за рахунок держави.

На підставі викладеного та, керуючись Конституцією України, ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ЗУ «Про виконавче провадження», постановами КМУ №№ 900, 988, 103, 45, 947, 268, Законом України «Про судовий збір», ст.ст. 2, 6, 8, 9, 20, 77, 227, 228, 229, 241-246, 287, 294, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області за виконавчим провадженням №56290776 від 31.05.2018 про накладення штрафу на ОСОБА_1 управління пенсійного фонду України в Черкаській області в розмірі 5100 грн. 00 коп. скасувати.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Відповідно до пп.15.5 п.15 ч.1 Розділу VІІ Перехідних положень КАС України в редакції від 15.12.2017, апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до або через відповідні суди.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: ОСОБА_5