Справа № 1540/4964/18
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2018-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/4964/18
УХВАЛА

07 листопада 2018 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Харченко Ю.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Прокуратури Одеської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Кваліфікаційно-дисципланарної комісії прокурорів про визнання протиправним та скасування Висновку про результати службового розслідування щодо обставин затримання у ході досудового розслідування кримінального провадження Прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_1 під час одержання ним неправомірної вигоди від 14.02.2018р.,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати Висновок Прокуратури Одеської області про результати службового розслідування щодо обставин затримання у ході досудового розслідування кримінального провадження Прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_1 під час одержання ним неправомірної вигоди від 14.02.2018р.

Ухвалою суду від 01.10.2018р. адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху, у тому числі, з підстав того, що позивачем у позовній заяві не наведено належного обґрунтування того, що спірний Висновок Прокуратури Одеської області про результати службового розслідування щодо обставин затримання у ході досудового розслідування кримінального провадження Прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_1 під час одержання ним неправомірної вигоди від 14.02.2018р., у розумінні положень КАС України, є індивідуальним актом суб'єкта владних повноважень, та відповідно може бути предметом оскарження.

19.10.2018р. на виконання вимог Ухвали суду від 01.10.2018р., до Одеського окружного адміністративного суду від позивача - ОСОБА_1 надійшла заява (вхід.№31193/18), у якій зазначено, що спірний Висновок Прокуратури Одеської області про результати службового розслідування щодо обставин затримання у ході досудового розслідування кримінального провадження Прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_1 під час одержання ним неправомірної вигоди від 14.02.2018р. безпосередньо впливає на право та охоронювані законом інтереси позивача, оскільки його положення є єдиною підставою для направлення відносно ОСОБА_1 дисциплінарної скарги до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

Водночас, з означеною позицією позивача - ОСОБА_1 погодитися неможливо, з урахуванням наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з п.п.18, 19 ч.1 ст.4 КАС України нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб'єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб'єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є правильність рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших публічно-правових відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

При цьому, залежно від компетенції органу, який прийняв такий документ, і характеру та обсягу відносин, що врегульовано ним, акти поділяються на нормативно-правові і такі, що не мають нормативно-правового характеру, тобто індивідуальні.

Правовий акт індивідуальної дії - це виданий суб'єктом владних повноважень документ, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов'язкових правил поведінки та стосується прав і обов'язків, чітко визначеного суб'єкта (суб'єктів), якому він адресований. До того ж, обов'язковою ознакою як нормативно-правового, так і правового акту індивідуальної дії, є юридичний характер, тобто обов'язковість його приписів для відповідного суб'єкта (суб'єктів), дотримання якого забезпечується правовими механізмами.

Обов'язковою ознакою нормативно-правового акту чи акту індивідуальної дії, а також відповідних дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов'язків, їх зміни чи припинення.

Таким чином, до адміністративних судів можуть бути оскаржені лише рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі, на виконання делегованих повноважень.

При цьому, суд зазначає, що оскаржуваний позивачем - ОСОБА_1 Висновок Прокуратури Одеської області про результати службового розслідування щодо обставин затримання у ході досудового розслідування кримінального провадження Прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_1 під час одержання ним неправомірної вигоди від 14.02.2018р., не є нормативно-правовими актами чи правовими актами індивідуальної дії, оскільки не створює для позивача юридичних прав, та обов'язків, а також не містить обов'язкового для нього припису.

Підстави та порядок проведення службового розслідування в органах прокуратури стосовно прокурорів Генеральної прокуратури України, регіональних, місцевих, військових прокуратур, Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, слідчих, оформлення результатів та прийняття рішень, а також компетенцію структурних підрозділів, службових та посадових осіб органів прокуратури при його проведенні визначено Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах прокуратури, затвердженою Наказом Генеральної прокуратури України від 06.12.2017р. №343, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 02 січня 2018р. за №8/31460 (зі змінами та доаовненнями), відповідно до пунктів 1-4, 6 розділу VIІ якої результати службового розслідування оформлюються висновком, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин.

У вступній частині висновку зазначаються посада, прізвище, ініціали голови та членів комісії, підстави для проведення службового розслідування.

В описовій частині висновку викладаються фактичні обставини, які встановлені за результатами проведення службового розслідування.

У резолютивній частині висновку службового розслідування зазначаються: дані щодо підтвердження (спростування) відомостей, які стали підставою для призначення службового розслідування; якщо за результатами службового розслідування встановлено ознаки дисциплінарного проступку, - пропозиції щодо ініціювання відкриття стосовно прокурора дисциплінарного провадження або причини неможливості його ініціювання; пропозиції щодо направлення копії висновку та/або матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством; пропозиції щодо заходів, спрямованих на усунення виявлених під час службового розслідування порушень та недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для його призначення; дані про виявлені під час службового розслідування корупційні ризики у діяльності органів прокуратури; у разі проведення службового розслідування під час таємної перевірки доброчесності - дані щодо підтвердження (спростування) відомостей про недостовірність (в тому числі неповноту) тверджень, поданих в анкеті доброчесності прокурора.

Висновок службового розслідування підписує голова та члени комісії, затверджує посадова особа, яка призначила службове розслідування, або особа, яка виконує її обов'язки.

Отже, беручи до уваги вищевикладене, та виходячи із структури та змісту спірного Висновку Прокуратури Одеської області про результати службового розслідування щодо обставин затримання у ході досудового розслідування кримінального провадження Прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_1 під час одержання ним неправомірної вигоди від 14.02.2018р., судом встановлено, що йому не властиві ознаки індивідуального акта суб'єкта владних повноважень, оскільки сам по собі оскаржуваний висновок не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для позивача, поведінка якого перевірялася, та не створює для нього жодних юридичних наслідків, оскільки за своєю правовою природою Висновок службового розслідування є виключно носієм доказової інформації про виявлені під час перевірки обставини.

Крім того, судом з'ясовано, що у резолютивній частині висновку зазначаються лише рекомендації щодо заходів реагування (дисциплінарного чи морального впливу). І лише з урахуванням пропозицій, викладених у висновку службового розслідування (перевірки), працівника прокуратури може бути притягнуто до встановленої законом відповідальності.

Таким чином, суд вважає за необхідне зазначити, що позовні вимоги позивача - ОСОБА_1 щодо визнання протиправним та скасування Висновку Прокуратури Одеської області про результати службового розслідування щодо обставин затримання у ході досудового розслідування кримінального провадження Прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_1 під час одержання ним неправомірної вигоди від 14.02.2018р., є безпідставними, оскільки, означений документ є результатом реалізації наданих суб'єкту владних повноважень, та за своїм змістом не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні положень Кодексу адміністративного судочинства України, а також не є нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії, та не створює і не припиняє прав чи обов'язків особи, а лише фіксують певні обставини.

Відповідно до пунктів 1,2 розділу VIІІ Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах прокуратури, затвердженою Наказом Генеральної прокуратури України від 06.12.2017р. №343 посадова особа, яка призначила службове розслідування, у встановленому Законом України «Про прокуратуру» порядку за наявності підстав вживає адміністративних та організаційних заходів, у тому числі щодо звільнення прокурора з адміністративної посади, чи ініціює питання про притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності.

Висновок службового розслідування може бути скасовано Генеральним прокурором, посадовою особою, яка призначила службове розслідування, або особами, які виконують їх обов'язки, у разі неповноти службового розслідування, невідповідності висновку службового розслідування фактичним обставинам, встановленим під час його проведення, а також у разі допущення інших порушень цієї Інструкції, що суттєво вплинули чи могли вплинути на результати службового розслідування.

Згідно з п.1 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відтак, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Одеської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Кваліфікаційно-дисципланарної комісії прокурорів про визнання протиправним та скасування Висновку про результати службового розслідування щодо обставин затримання у ході досудового розслідування кримінального провадження Прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_1 під час одержання ним неправомірної вигоди від 14.02.2018р., відповідно до приписів п.1 ч.1 ст.170 КАС України, з вищенаведених підстав.

Керуючись п.п.18, 19 ч.1 ст.4, п.1 ч.1 ст.19, п.1 ч.1 ст.170, п.6 ч.1 ст.171, 248, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Прокуратури Одеської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Кваліфікаційно-дисципланарної комісії прокурорів про визнання протиправним та скасування Висновку про результати службового розслідування щодо обставин затримання у ході досудового розслідування кримінального провадження Прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_1 під час одержання ним неправомірної вигоди від 14.02.2018р.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати позивачу.

Ухвала суду може бути оскаржена, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду у строки визначені статтею 295 КАС України.

Відповідно до п.п.15.5 п.15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Харченко Ю.В.