Справа № 222/1182/18
Суддя: Доценко С. І.
Дата ухвалення: 2018-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 222/1182/18
Провадження № 2-а/222/16/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2018 року смт. Нікольське

Володарський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Доценко С.І.,

за участі секретаря Болбат Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії АЕЕ № 476822 від 10.07.2018 року, винесеної інспектором Управління патрульної поліції в Донецькій області ОСОБА_2у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КУпАП, посилаючись на невідповідність встановлених відповідачем обставин, викладених у постанові, фактичним обставинам, на відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КУпАП. А саме посадовою особою зазначено в постанові, що 10.07.2018 року в 09-08 год. в м. Маріуполі по вул. Митрополитській, 63, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом здійснив зупинку транспортного засобу ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки для маршрутних транспортних засобів, що не відповідало фактичним обставинам, так як він правопорушення не вчиняв і відсутні докази , які б підтверджували факт порушення ним Правил дорожнього руху, а саме зупинки транспортного засобу ближче 30 метрів від дорожнього знаку зупинка для маршрутних транспортних засобів. Оскаржувана постанова в порушення ч3 ст.283 КУпАП не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис та п.9 свідчить про відсутність будь-яких додатків до постанови. Не встановлено причину зупинки, дійсну відстань від автомобілю до вказаного дорожнього знаку. Таким чином особа,яка складала постанову в порушення ст. 280 КУпАП не доведено протиправність правопорушення, а саме обєкт та обєктивну сторону правопорушення, передбаченого ст..122ч1 КУпАП. Згідно ст.73 КАС обовязок доказування щодо правомірності свого рішення покладений на орган владних повноважень. Просив задовольнити позов.

Позивач в судове засідання не зявився.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду відзив на адміністративний позов в якому зазначив, що під час патрулювання 10.07.20918 року поліцейській роти № 3 батальйону Управляння патрульної поліції в Донецькій області департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 в Центральному районі м. Маріуполя по вул. Митрополитській біля будинку №63, було помічено транспортний засіб ВАЗ 210101 номерний знак НОМЕР_1, який зупинився ближче 30 м. від посадкового майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив п. 15.9 «е» ПДР України, відповідно до чого транспортний засіб було зупинено на підставі ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію». Також, у відзиві зазначив, що за допомогою технічних приладів здійснювалась відеофіксація вчиненого правопорушення та правомірності дій інспектора щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Тому просить суд відмовити в задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі та розглядати справу за відсутності відповідача.

Позивач надав відповідь на відзив, в якій зазначив, що бодікамера інспектора не входить до переліку технічних заходів що використовуються в підрозділах поліції. Постанову він підписав, тому що без підпису в двох місцях йому не віддавали копію постанови, а він мав намір її оскаржувати та не пропустити строк для оскарження. Таким чином він не порушував ПДД , його працівник поліції не проінформував стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти нього, йому не дали можливості висловити свою думку перед оголошенням рішення, не дали часу для підготовки свого захисту, а тому постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини.

Згідно копії постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серія ВР № 068843 від 15 травня 2018 року інспектором роти № 3 батальйону УПП в Хмельницькій області ОСОБА_3 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 225 гривень.

Суть правопорушення, згідно вказаної постанови, полягає в тому що 10.07.2018 року в 09-08 год. в м. Маріуполі по вул. Митрополитській, 63, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом ВАЗ 211101 АН 1100СВ здійснив зупинку транспортного засобу ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки для маршрутних транспортних засобів,чим порушив п.15.9 «е» Правил дорожнього руху України. В постанові не зазначено на підставі яких доказів зроблений висновок про наявність в діях позивача правопорушення( в п.9 додатки відсутні).

Відсутні відомості про фіксацію правопорушення технічним засобом, про що має бути на підставі ч3 ст.283 КУпАП обовязково зазначено в постанові.( а.с.10)

Із дослідженого при розгляді позову наданого відповідачем диску відео фіксації події, який наданий відповідачем, як доказ вчинення правопорушення не можливо візуально визначити що відстань від місця зупинки транспортного засобу до посадкового майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів є меншою 30 метрів.

На відео та в постанові відсутні відомості про складання схеми, чи проведення вимірювання відстані від транспортного засобу до посадкового майданчику чи дорожнього знаку такої зупинки.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до п.15.9 «е» Правил дорожнього руху України встановлено, що зупинка забороняється ближче 30 метрів від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів , а коли їх не має- ближче 30 метрів від дорожнього знаку такої зупинки з обох боків .

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 10 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема: необхідно навести докази, згідно яких зроблено висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення і назвати мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник або наведених ним обставин.

Згідно з п.1 ст. 247 КпАП України обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Проаналізувавши досліджені сторонами докази та правові норми, які регулюють зазначені правовідносини, суд прийшов до висновку, що відповідачем, на якого законом покладено обовязок щодо збирання доказів правопорушення та на якого покладений обовязок доказування правомірності свого рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, не надав суду докази, які б безпосередньо свідчили про наявність події правопорушення, яка б була підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Як уже зазначалось при досліджені наданих доказів, із дослідженого при розгляді позову наданого відповідачем диску відео фіксації події, який наданий відповідачем, як доказ вчинення правопорушення, не можливо візуально однозначно визначити що відстань від місця зупинки транспортного засобу до посадкового майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів є меншою 30 метрів від дорожнього знаку такої зупинки.

Інших доказів , які б достовірно вказували на вчинення особою зазначеного правопорушення стороною відповідача не надано.

Таким чином, суд вважає, що сукупність наданих доказів відповідачем, на якого покладено обовязок їх збирання ,для доведення вини особи та їх подання для доведення правомірності прийнятого рішення, не підтверджують наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КУПАП та можливість збирання таких доказів втрачена.

Тому, відповідач, відповідно до ст. 77 КАС України не довів правомірності свого рішення.

А тому, суд приходить до висновку про скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 255, 286 КАС України, ст. 251 КУпАП, суд,

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 476822 від 10.07.2018 року, складену інспектором батальйону №1 роти №3 рядовим поліції УПП в Донецькій області ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладення на нього стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 255 (двісті пятдесят пять) гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Це рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення через Володарський районний суд міста Донецької області.

Апеляційна скарги подається учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя С.І. Доценко