Справа № 643/7274/18
Суддя: Сиротников Р. Є.
Дата ухвалення: 2018-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/7274/18

Провадження № 2-а/643/259/18

02.11.2018 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Сиротникова Р.Є.,

за участі секретаря судових засідань Новакової Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до поліцейського СРПП Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області, сержанта поліції Скирда Олександра Станіславовича, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, суд,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

В обґрунтування позову зазначила, що 28.05.2018, приблизно о 14-00 годині, вона рухаючись в м. Богодухові Харківської області, на 59-му кілометрі автошляху Харків-Охтирка, здійснила проїзд перехрестя вул. Харківської та вул. Оверченка на зелений сигнал світлофора, який вже перебував у миготливому режимі. Проїхавши вказане перехрестя позивач побачила поліцейського, який подав сигнал зупинитись. Позивач зупинилась на вимогу поліцейського, останній перевірив її документи та повідомив, що вона, начебто, здійснила проїзд на заборонюючий сигнал світлофора. Позивач пояснила, що перехрестя перетинала без порушень на «зелений» сигнал.

Не зважаючи на такі пояснення позивача, відповідач, не надавши жодних доказів на підтвердження факту правопорушення з боку позивача, склав постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за чя.2 ст. 122 КУпАП та наклав на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Вважала, що дії поліцейського щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення і винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу, є протиправними.

Так, позивач стверджує, що постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства, оскільки складалась інспектором без врахування пояснень та зауважень позивача, без врахування конкретної дорожньої обстановки, тощо. Крім того, розгляд справи відповідачем одноособово, в своєму службовому автомобілі, без надання позивачці можливості надати пояснення, скористатися правовою допомогою, вважала таким, що грубо порушує встановлений діючим законодавством порядок розгляду матеріалів про адміністративні правопорушення.

В судове засідання представник позивача, що діє на підставі ордеру, не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином та вчасно, причини неявки суду не повідомив, відзив на адміністративний позов від відповілддача у справи не надходив, в зв'язку із чим суд, у відповідності до ч.6 ст. 162 КАС України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог позивача з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.05.18 постановою серії НК №852144 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 425 грн.

Згідно постанови, 28.05.18, ОСОБА_2 28.05.2018 керувала автомобілем «Hyundai Santa fe» д.н.з. НОМЕР_1, на перехресті вул. Харківської та вул. Оверченка в м. Богодухові, здійснила проїзд на заборонений червоний сигнал світлофору.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до п.11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Однак, відповідач протокол про адміністративне правопорушення, який би свідчив про факт вчиненого правопорушення позивачем, не склав, а відразу склав постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та наклав на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Положеннями ст. 280 цього Кодексу передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов'язаний з'ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Проте доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, оскаржувана постанова не містить. Під час розгляду справи судом також не надано належних доказів на користь правомірності дій відповідача та оскаржуваної постанови.

Крім того, Конституційний Суд України у рішенні від 26.05.2015 р. у справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, надав офіційне тлумачення зазначеної норми, зазначивши, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що у частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушення, в тому числі і ті, за які відповідальність передбачена ст. 122 Кодексу, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

У пункті 2.4 Рішення Конституційний Суд констатує, що Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв'язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Як зазначено вище, відповідач - поліцейський СРПП Богодухівського ВП ГУНП у Харківській області сержант Скирда О.С. в судове засідання, як зазначено вище, не з'явився і правомірність прийнятого ним рішення стосовно накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 не довів.

Згідно з ч.3 п.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити, визнати неправомірними дії відповідача та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення, серії НК № 852144 від 28.05.2018 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, у зв'язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст.ст.2, 19-20, 205, 241-243 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії поліцейського СРПП Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області старшого сержанта Скирди Олександра Станіславовича при складенні постанови серії НК №852144 від 28.05.2018 відносно ОСОБА_2

Постанову серії НК № 852144 від 28.05.2018 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, винесену поліцейським СРПП Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області старшим сержантом Скирда Олександром Станіславовичем, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 122, ч.1 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 425,00 грн., - скасувати та закрити провадження у справі.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення до Харківського апеляційного адміністративного суду.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Московський районний суд м. Харкова.

Суддя Московського районного

суду м. Харкова Р.Є. Сиротников