Справа № 191/2571/18
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2018-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2018 року Справа № 191/2571/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Голобутовського Р.З.,
розглянувши в у письмовому провадженні в місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернулась до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровскьої області із позовною заявою до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач), в якій просить суд:
- визнати дії ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо утримання з щомісячного довічного грошового утримання судді (пенсії), яка призначалася до виплати ОСОБА_1 суми податку з доходів фізичних осіб за період з 07.06.2017 року по лютий (включно) 2018 року - неправомірними;
- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді (пенсії), без утримання податку на доходи фізичних осіб з урахуванням раніше здійснених виплат пенсії за період з 07.06.2017 року по лютий (включно) 2018 року;
- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1, суму завданої шкоди внаслідок протиправного утримання з пенсії позивача податку на доходи фізичних осіб, в сумі 9867,90 грн., а також судові витрати в розмірі 986,80 грн. за рахунок держави.
Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровскьої області від 05.07.2018 справу №191/2571/18 за позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії передано за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.08.2018 справу передано для розгляду судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Голобутовському Р.З.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.08.2018 прийнято до провадження судді Голобутовського Р.З, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 07.06.2018 позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 80%. Відповідно до довідки №606 від 25.04.2018, виданою відповідачем, починаючи з 07.06.2017 з пенсії позивача сукупно утримано 9867,90 грн. податку на доходи фізичних осіб. Таким чином, пенсія, яка нараховувалась позивачу, щомісячно зменшувалась на суми податку на доходи фізичних осіб, які утримував відповідач. Позивач вважає, що дії відповідача щодо утримання з щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці суми податку з доходів фізичних осіб за період з 07.06.2017 року по лютий (включно) 2018 року є незаконними та такими, що порушують її право на пенсійне забезпечення, оскільки протирічать принципу верховенства права.
05.09.2018 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено, що враховуючи розділ IV підпункту 164.2.19 Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 (зі змінами) №71-VIIIзі змінами, внесеними згідно із Законом №653-VIII від 17.07.2015; в редакції Закону №1411-VIII від 02.06.2016, суми пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, такі пенсії підлягають оподаткуванню. З огляду на викладене, з призначеного розміру довічного грошового утримання позивача відраховували податок на доходи фізичних осіб в розмірі 18% та військовий збір в розмірі 1,5% розраховані відповідно до чинного законодавства.
На підставі зазначеного відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.
На підставі викладеного, а також виходячи з положень п. 2 ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов до висновку про можливість розгляду даної адміністративної справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив відповідача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Наказом голови Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області №36-К від 02.06.2017 на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 30.05.2017, позивача відраховано зі штату з посади судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області у звязку із поданням заяви про відставку.
З 07.06.2017 позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 80% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.
Згідно з довідкою №606 від 25.04.2018, виданою відповідачем, починаючи з 07.06.2017 з пенсії позивача сукупно утримано 9867,90 грн. податку на доходи фізичних осіб.
Не погоджуючись із діями відповідача, позивач звернулась з даною позовною заявою до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV), від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 2453-VI; у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), Податковим кодексом України
Відповідно до частини першої статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Згідно зі статтею 8 Податкового кодексу України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов'язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом. До загальнодержавних податків належить податок на доходи фізичних осіб (стаття 9 Податкового кодексу України).
Положеннями пункту 23 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено, що особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам надаються такі пільги зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства.
Починаючи з 01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким внесено ряд змін до Податкового кодексу України та до Бюджетного кодексу України.
Зокрема, підпунктами 162.1.1, 162.1.3 пункту 162.1 статті 162 Податкового кодексу України встановлено, що починаючи з 01.01.2015 платниками податку на доходи фізичних осіб є, зокрема фізична особа - резидент, яка отримує доходи як із джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи, податковий агент.
Об'єктом оподаткування резидента, відповідно статті 163 Податкового кодексу України, є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.
Пунктом 164.1 статті 164 Податкового кодексу України передбачено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.
Відповідно до пункту 167.4 статті 167 Податкового кодексу України, ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.
Крім того, пунктом 16-1 Підрозділу 10 «Інші перехідні положення» Податкового кодексу України закріплено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної ОСОБА_3 України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.
Згідно з підпунктом 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_3 України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.
Положення цього підпункту не застосовується до пенсій, призначених учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
Тобто, дана правова норма чітко передбачає, що положення вказаного підпункту не застосовується лише до пенсій, призначених учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Відповідно до підпункту 165.1.1 пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи як сума пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримувана платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, крім випадку, визначеного підпунктом 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 цього Кодексу, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_3 України, такі пенсії не підлягають оподаткуванню чи оподатковуються в країні їх виплати.
Суд звертає увагу, що відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV пенсія це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.
В свою чергу, частинами 1, 2 статті 141 Закону № 2453-VI визначено, що судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 роки, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу", або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки ІНФОРМАЦІЯ_1 і старші після досягнення ними такого віку: 60 років 6 місяців - які народилися з 1 січня 1953 року по 31 грудня 1953 року; 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.
Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія.
У рішенні від 14.12.2011 № 18-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці є належним утриманням цього судді після припинення виконання ним своїх професійних обов'язків та особливою формою його соціального забезпечення.
Таким чином, законодавством регламентовано право судді у відставці обрати вид соціального забезпечення, а саме: пенсію або довічне грошове утримання.
При цьому, пенсія і щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці є різними формами соціального забезпечення осіб, мають різну правову природу і підстави для призначення.
Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Конституційного Суду України від 14.12.2011 № 18-рп/2011.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що довічне грошове утримання не є тотожним пенсійним виплатам, у звязку з чим законодавцем здійснено відокремлення пенсій від довічного грошового утримання щодо пільг, передбачених абзацом другим підпункту164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України.
Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 як суддею у відставці було обрано вид соціального забезпечення - довічне грошове утримання, яке виплачується їй у розмірі, що перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а отже, підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб відповідно до абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України.
Таким чином, відповідач, здійснюючи відрахування податку на доходи фізичних осіб, військового збору із щомісячного довічного грошового утримання позивача як судді у відставці, діяв на підставі, у спосіб та в межах повноважень, визначених законодавством, зокрема статтями 164, 165 Податкового кодексу України.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищенаведене, всебічно та повно зясувавши обставини справи та дослідивши норми права, якими врегульовано спірні правовідносини, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
При цьому, приймаючи вказане рішення судом враховано, що рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2018 по справі № 1-6/2018 визнано таким, що не відповідає Конституції України абзац перший підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України. Однак, суд звертає увагу, що вказана норма втрачає чинність з дня ухвалення рішення Конституційним Судом України, проте станом на день виникнення спірних правовідносин вона була чинною та відповідач мав правові підстави для утримання з щомісячного довічного грошового утримання позивача податку на доходи фізичних осіб та військового збору.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242-246, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_3