Справа № 826/6744/16
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2018-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 жовтня 2018 року № 826/6744/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Клименчук Н.М., суддів Каракашьяна С.К., Шрамко Ю.Т., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Хімтрейд Україна»
до третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Державної фіскальної служби України
провизнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Хімтрейд Україна» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.05.2016 суддею Погрібніченком І.М. відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

В порядку, Положенням про автоматизовану систему суду, затвердженого рішенням ради суддів України № 30 від 26.11.2010 у зв'язку з припиненням повноважень судді, в провадженні якого перебувала адміністративна справа 826/6744/16, справу розподілено між суддями повторно.

У відповідності до протоколу розподілу у справі 826/6744/16 призначено головуючого суддю Клименчук Н.М.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.11.2017 призначено справу до колегіального судового розгляду.

Враховуючи, що матеріали справи у достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, відсутність потреби у заслуховуванні свідків чи експерта, за письмовим клопотанням представників позивача, судом ухвалено продовжувати розгляд справи у порядку письмового провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.10.2018 року до участі в справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Хімтрейд Україна» та ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м.Києві укладено Договір № 201120151 від 20.11.2015 року про визнання електронних документів, що діяв до 03.03.2016 року. В подальшому, 03.03.2016 року між вказаними сторонами укладено Договір №030320163 про визнання електронних документів. Відповідно до копії квитанції № 2 від 10.03.2016 року Договір прийнято.

Товариством, у період дій вказаних договорів направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, наступні податкові накладні :

№10 від 04.02.16р., №11 від 04.02.16р., №13 від 06.02.16р., №14 від 05.02.16р., №16 від 05.02.16р., №15 від 05.02.16р., №18 від 08.02.16р., №19 від 08.02.16р., №20 від 08.02.16р., №21 від 08.02.16р., №22 від 09.02.16р., №23 від 09.02.16р., №24 від -09.02.16р., №25 від 09.02.16р., №26 від 09.02.16р., №27 від 09.02.16р., №28 від 09.02.16р., №29 від 10.02.16р., №30 від 10.02.16р., №31 від 10.02.16р., №32 від 10.02.16р., №33 від 10.02.16р., № 36 від 10.02.16р., №37 від 11.02.16р. №38 від 11.02.16р., №39 від 11.02.16р., №40 від 11.02.16р., №41 від 12.02.16р., №42 від 12.02.16р., №43 від 12.02.16р., №44 за 12.02.16р., №45 від 15.02.16р., №46 від 15.02.16р., №47 від 15.02.16р., №48 від 15.02.16р., №49 від 15.02.16р., №50 від 15.02.16р., №51 від 16.02.16р., №52 від 16.02.16р., №53 від 6.02.16р., №54 від 16.02.16р., №55 від 17.02.16р., №56 від 17.02.16р., №57 від 17.02.16р., №58 від 17.02.16р., №59 від 17.02.16р., №60 від 17.02.16р., №61 від 17.02.16р., №62 за 17.02.16р., №63 від 17.02.16р., №65 від 18.02.16р., №64 від 18.02.16р., №66 від 18.02.16р., №67 від 18.02.16p., №68 від 18.02.16р., №69 від 18.02.16р., №70 від 18.02.16р., №71 від 18.02.16р., №72 за 18.02.16р., №73 від 19.02.16р., №74 від 19.02.16р., №75 від 9.02.16р., №76 від 19.02.16р., №77 від 19.02.16р., №78 від 19.02.16р., №79 від 19.02.16р., №80 за 19.02.16р., №81 від 19.02.16р., №82 від 19.02.16р., №83 від 19.02.16р., №84 від 19.02.16р„ №85 від 19.02.16р., №86 від 19.02.16р., №87 від 19.02.16р., №88 від 22.02.16р., №89 від 22.02.16p., №90 від 22.02.16р., №91 від 22.02.16р., №92 від 22.02.16р., №93 від 22.02.16р., №94 від 22.02.16р., №95 від 23.02.16р., №96 від 23.02.16р., №97 від 23.02.16р., №98 від 23.02.16р., №99 від 23.02.16р., №100 від 23.02.16р., №101 від 23.02.16р., №102 від 24.02.16р., №103 від 24.02.16р., №104 від 24.02.16р., №105 від 24.02.16р., №106 від 24.02.16р., №107 від 24.02.16р., №108 від 24.02.16р., №109 від 24.02.16р., №110 від 24.02.16р.

Квитанціями, позивача повідомлено, що податкові накладні не прийнято, та запропоновано звернутись до податкового органу за місцем реєстрації для з'ясування причин помилки.

На письмовий запит позивача, Головним управлінням ДФС у м. Києві від 10.03.2016р. № 5826/10/26-15-08-04-14 позивача повідомлено, що договір про визнання електронних документів від 20.11.2015 року дій. Із змісту листа не вбачається з яких підстав податкові накладні не прийнято для реєстрації в єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивач вважає дії відповідача щодо неприйняття податкових накладних протягом лютого 2016 року протиправними, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України) платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

У той же час, на контролюючі органи покладено функції з надання послуг електронного цифрового підпису (пп. 191.1.44 п. 191.1 ст. 19 ПК України), а також пп. 20.1.7 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючим органам надано право на отримання від платників податків, платників єдиного внеску та надання у межах, передбачених законом, документів в електронному вигляді.

Принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису, визначені в Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, яка затверджена наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008р. № 233, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.04.2008р. за № 320/15011 (далі по тексту - Інструкція № 233).

Пунктом 1 розділу 2 названої Інструкції закріплено, що платник податків здійснює формування та подання податкових документів в електронному вигляді відповідно до законодавства із застосуванням спеціалізованого програмного забезпечення формування податкових документів, засобу КЗІ, керуючись цією Інструкцією та договором.

Для подання податкових документів в електронному вигляді платник податків, серед іншого, має заповнити та подати до органу ДПС за місцем реєстрації підписані та скріплені печаткою два примірники договору про визнання електронних документів, а орган ДПС де зареєстрований платник податків, на його запит, приймає від платника податків підписані та скріплені печаткою (для фізичної особи суб'єкта підприємницької діяльності за наявності печатки) два примірники договору та електронний носій з посиленими сертифікатами відкритих ключів; звіряє реквізити, вказані у договорі, з реєстраційними даними платника податків в органах ДПС; після підписання договору вносить відповідний запис до журналу обліку договорів про визнання електронних документів з платниками податків та видає платнику податків один примірник договору.

Таким чином, вступаючи в договірні правовідносини, контролюючий орган діяв з метою реалізації владних управлінських функцій щодо виконання покладених на нього Податковим кодексом України функцій.

Однією із ознак, що дозволяють відрізнити адміністративний договір від цивільно-правового, є мета його укладання. Оскільки сфера функціонування адміністративного договору - це відповідна система державного управління на будь-якому ієрархічному рівні, то метою адміністративних договорів є реалізація функцій держави, а більш конкретно - реалізація повноважень того чи іншого органу. У свою чергу мета цивільно-правових договорів - це задоволення потреб суб'єктів цивільно-правових відносин, отримання прибутку та відповідних (майнових чи немайнових) матеріальних благ - об'єктів цивільного обороту.

Мета укладення договору про визнання електронних документів позбавлена ознак, що притаманні меті цивільно-правових угод. Натомість, зазначений договір було укладено податковим органом для виконання покладених на нього повноважень у сфері адміністрування податків, зборів та інших обов'язкових платежів. Вступаючи у договірні правовідносини, що є предметом розгляду даної адміністративної справи, відповідач не мав за мету набуття майнового блага, а сторони не були вільні у визначенні умов договору.

За цим договором на контролюючий орган покладено обов'язок забезпечити приймання податкових документів в електронному вигляді платника податків у терміни, визначені законодавством для податкових документів в паперовому вигляді, та їх комп'ютерну обробку, що у свою чергу, звільняє платника податків від обов'язку подання таких документів у паперовому вигляді.

Отже, суб'єкт владних повноважень, шляхом укладання договору про визнання електронних документів, реалізував у формі адміністративного договору повноваження на здійснення адміністрування податків, зборів, платежів.

Відповідно до п. 201.1. Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: a) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: a) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; є) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України); ї) номер та дата митної декларації, за якою було здійснено митне оформлення товару, ввезеного на митну територію України.

Податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця (п. 201.4 Податкового кодексу України).

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця (п. 201.6 Податкового кодексу України).

Згідно з п. 201.10 Податкового кодексу України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Під час розгляду справи встановлено, що позивач у наведений строк надсилав ряд податкових накладних, для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 11 Підрозділу 2 Розділу XX «Перехідні положення» Кодексу, реєстрація податкових накладних платниками податку на додану вартість - продавцями в Єдиному реєстрі податкових накладних запроваджується для платників цього податку, у яких сума податку на додану вартість в одній податковій накладній становить понад 10 тисяч гривень - з 1 січня 2012 року.

З 1 лютого 2015 реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі податкові накладці та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, виписані за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Згідно пп.14.1.60 п.14.1 ст.14 Кодексу, Єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Отже, Кодексом визначено обов'язок з реєстрації податкових накладних та, в той же час, не визначено можливих підстав для відмови у реєстрації податкової накладної в Реєстрі, натомість передбачено певні негативні наслідки для учасників господарських правовідносин у випадку невиконання такого обов'язку.

При цьому, встановлення порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, нормами Кодексу, делеговано Кабінету Міністрів України.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї (далі - податкова накладна та/або розрахунок коригування), до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр) платників податку на додану вартість - продавців товарів (послуг), звіряння даних, що містяться у виданих платникам такого податку - покупцям товарів (послуг) податковій накладній та розрахунку коригування з відомостями, які містяться у Реєстрі визначає Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 p. № 1246 (далі-Порядок).

Згідно п. 2 Порядку, внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування, до Реєстру (далі - реєстрація) здійснюється шляхом подання протягом операційного дня зазначених документів в електронній формі ДФС з використанням електронного цифрового підпису та внесення відповідних відомостей до Реєстру. Операційний день триває з 0 до 23-ї години.

Для підтвердження прийняття податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації платникові податку, який здійснює реєстрацію, видається квитанція в електронній формі, у якій наводяться реквізити зазначених документів, відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку, результати перевірки електронного цифрового підпису, інформація про постачальника (продавця) товарів (послуг), дата і час прийняття, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова накладна та/або розрахунок коригування. Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис ДФС, підлягає шифруванню та надсилається платникові податку, який здійснює реєстрацію, засобами телекомунікаційного зв'язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається у ДФС (п. 8 Порядку).

Причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є, зокрема, наявність помилок (пп.1 п.9 Порядку).

Однак, законодавством, на час виникнення спірних взаємовідносин, не визначено помилки (не наводиться перелік), виявлення яких унеможливлює реєстрацію податкової накладної.

Слід зазначити, що зазначена відсутність законодавчого регулювання підстав можливого повернення податкової накладної суттєво порушує права платника податку.

Надані суду докази свідчать, що у відповідача не було жодних підстав для відмови позивачу у прийнятті податкових накладних та розрахунків коригування є розірвання договору про визнання електронної звітності.

У відповідності до п. 2 розділу II Інструкції з підготовки та подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 №233 (надалі - Інструкція № 233) для подання податкових документів до органів ДПС в електронному вигляді платник податків повинен мати: спеціалізоване програмне забезпечення для формування податкових документів в електронному вигляді у затвердженому форматі (стандарті); доступ до мережі Інтернет та можливість відправлення/приймання електронних повідомлень по електронній пошті; засіб КЗІ (сумісний за форматами даних із засобами КЗІ, що використовуються в органах ДПС); чинні посилені сертифікати відкритих ключів, сформованих акредитованим центром сертифікації ключів для платника податків та уповноважених посадових осіб платника податків, підписи яких є обов'язковими для податкової звітності у паперовій формі.

У відповідності до п. 7 Інструкції № 233 підставою для прийняття податкового документа в електронному вигляді є: його відповідність затвердженому формату (стандарту); підтвердження ЕЦП платника податків та його посадових осіб, підписи яких є обов'язковими для звітів в паперовій формі за умов, встановлених в ст. 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис"; чинність відповідного посиленого сертифіката ключа під час накладання ЕЦП (підтверджується за допомогою позначки часу, отриманої від акредитованого центру сертифікації ключів, або якщо до моменту одержання електронного документа строк дії відповідного сертифіката не був закінчений або відповідний сертифікат не був скасований/ блокований).

Як встановлено судом, між позивачем та контролюючим органом укладено договір про визнання електронних документів № 201120151 від 20.11.2015 року, який сторонами не розривався до 03.03.2016 року. Вказаний договорі розірвано сторонами лише у зв'язку із укладенням іншого договору від 03.03.2016 року про визнання електронних документів.

За таких обставин, позовні вимоги про визнання протиправними дій Державної фіскальної служби щодо відмови у прийнятті для реєстрації податкових накладних, розрахунків коригування до податкових накладних та визнати прийнятими та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні і розрахунки коригування кількісних та вартісних показників до податкових накладних, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, крім іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду.

Відповідно до положень ст. 134 КАС України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 7 ст. 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається із наданих суду доказів, між ТОВ "Хімтрейд Україна" та адвокатом Симоновим А.А. укладено Договір про надання правової допомоги № 1 від 03.01.2018 року.

Відповідно до додаткової угоди від 05.01.2018 року до договору №1, адвокатом прийнято зобов'язання щодо надання юридичної допомоги у справі № 826/6744/16 за позовом ТОВ "Хімтрейд Україна " до ДФС України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії.

Згідно із пунктом 2 Додаткової угоди, вартість одного робочого дня адвоката при наданні юридичних послуг складає 1000,00 грн.

Відповідно до копії рахунку на оплату від 15.01.2018 року № 15-0118-1 та видаткового касового ордеру від 15.01.2018 року, позивачем оплачено послуги адвоката в розмірі 2341,98 грн., а саме: 500,00 грн. ознайомлення за матеріалами справи № 826/6744/16, вивчення законодавства та ін.; 1000,00 грн. участь у судовому засіданні 18.01.2018 року у справі № 826/6744/16 в Окружному адміністративному суді; 841,98 грн. витрати на проїзд залізницею за напрямком Харків-Київ та у зворотному напрямку.

В підтвердження понесених витрат на професійну юридичну допомогу надано копії Актів здачі-приймання послуг по наданню правової допомоги, відповідно до яких вартість участі у судових засіданнях 18.01.2018 року, 01.03.2018 року та 29.03.2018 року склала 3000,00грн.

Крім того, надано копії проїзних документів залізницею за напрямком Харків-Київ та у зворотному напрямку за 18.01.2018 року, 01.03.2018 року та 29.03.2018 року, загальна вартість яких становить 6 158,02 грн.

Встановлені судом обставини свідчать, що позивачем документально підтверджено реальності надання правової допомоги в обсягах вказаних у актах надання послуг та витрат що пов'язані із прибуттям до суду.

Керуючись статтями 72-77, 94, 139, 160-163, 243-248, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімтрейд Україна" задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо відмови у реєстрації податкових накладних виписаних в період з 16.02.2016 по 11.03.2016 року.

3. Вважати прийнятими та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом операційного дня їх фактичного направлення на реєстрацію, а саме :

- з 16.02.2016р. податкові накладні №10 від 04.02.16р., №11 від 04.02.16р„ №13 від 6.02.16р., №14 від 05.02.16р., №16 від 05.02.16р.;

- з 18.02.2016р. податкові накладні №15 від 05.02.16р., №18 від 08.02.16р., №19 від 08.02.16р., №20 від 08.02.16р., №21 від 08.02.16р.;

- з 19.02.2016р. податкові накладні №22 від 09.02.16р., №23 від 09.02.16р., №24 від 09.02.16р., №25 від 09.02.16р., №26 від 09.02.16р., №27 від 09.02.16р., №28 від 09.02.16р., №29 від 10.02.16р., №30 від 10.02.16р., №31 від 10.02.16р., №32 від 10.02.16р., №33 від 10.02.16р., №36 від 10.02.16р.;

- з 23.02.2016р. податкові накладні №37 від 11.02.16р.,38 від 11.02.16р., №39 від 11.02.16р., №40 від 11.02.16р., №41 від 12.02.16р., №42 від 12.02.16р., №43 від 12.02.16р., №44 від 12.02.16р., №45 від 15.02.16р., №46 від 15.02.16р., №47 від 15.02.16р., №48 від 15.02.16р., №49 від 15.02.16р., №50 від 15.02.16р., №51 від 16.02.16р., №52 від 16.02.16р., №53 від 6.02.16р., №54 від 16.02.16р.;

- з 29.02.2016р. податкові накладні №55 від 17.02.16р., №56 від 17.02.16р., №57 від 17.02.16р., №58 від 17.02.16р., №59 від 17.02.16р., №60 від 17.02.16р., №61 від 17.02.16р., №62 від 17.02.16р., №63 від 17.02.16р., №65 від 18.02.16р.;

- з 01.03.2016р. податкові накладні №64 від 18.02.16р., №66 від 18.02.16р., №67 від 18.02.16p., №68 від 18.02.16р., №69 від 18.02.16р., №70 від 18.02.16р., №71 від 18.02.16р., №72 за 18.02.16р.;

- з 04.03.2016р. податкові накладні №73 від 19.02.16р., №74 від 19.02.16р., №75 від 19.02.16р., №76 від 19.02.16р., №77 від 19.02.16р., №78 від 19.02.16р., №79 від 19.02.16р., №80 за 19.02.16р., №81 від 19.02.16р., №82 від 19.02.16р., №83 від 19.02.16р., №84 від 19.02.16р., №і85 від 19.02.16р., №86 від 19.02.16р., №87 від 19.02.16р., №88 від 22.02.16р., №89 від 22.02.16p., №90 від 22.02.16р., №91 від 22.02.16р., №92 від 22.02.16р., №93 від 22.02.16р., №94 від 22.02.16р., №95 від 23.02.16р., №96 від 23.02.16р., №97 від 23.02.16р., №98 від 23.02.16р., № 99 від 23.02.16р., №100 від 23.02.16р., №101 від 23.02.16р.;

- з 10.03.2016р. податкові накладні №102 від 24.02.16р., №103 від 24.02.16р., №104 від 24.02.16р., №105 від 24.02.16р., №106 від 24.02.16р., №107 від 24.02.16р., №108 від 24.02.16р., №109 від 24.02.16р., №110 від 24.02.16р.

4. Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімтрейд Україна" за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України судові витрати у розмірі 8 914,02 грн. ( 2756,00 грн. сума сплаченого судового збору + 6158,02 грн. витрати на професійну правничу допомогу та витрати сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Н.М. Клименчук

Судді: С.К. Каракашьян

Ю.Т. Шрамко