Справа № 810/3874/18
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2018-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 серпня 2018 року м.Київ № 810/3874/18
Київський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді - Головенко О.Д. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації, про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації та просить суд:

визнати дії щодо відмови у видачі посвідчення 1 категорії протиправними;

зобов`язати прийняти документи та згідно п. 10 Порядку видачі посвідчень особам, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 51 від 20.01.1977 внести подання до Київської обласної державної адміністрації для встановлення статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та про видачу відповідного посвідчення.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позові зазначає, що у липні 2018 року звернулась із відповідною заявою до Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області про видачу посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, додавши всі необхідні документи, однак відповідач відмовив позивачу, зазначивши в обґрунтування своєї відмови те, що з 01.01.2015 територію, на якій проживає позивач, виключено із переліку зон радіоактивно забруднених територій.

На думку позивача обов`язковою умовою для встановлення причинного зв`язку інвалідності з Чорнобильською катастрофою є підтвердження його під час стаціонарного обстеження медичною комісією визначеного рівня.

Позивач оспорює відмову відповідача та вважає, що на підставі виданого експертного висновку, причинний зв`язок хвороби позивача, а саме рак поперечно-ободової кишки (Т4N0M0), клінічна група ІІ (G2), стан після резекції поперечно-ободової кишки з костоломією по Мікулічу, функціонуюча костоломія, пов`язаний із впливом аварії на ЧАЕС, а отже саме зазначене захворювання було підставою для встановлення позивачеві ІІ групи інвалідності.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31.07.2018 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Пунктом 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

На день розгляду справи від відповідача заяв, клопотань чи відзиву на позовну заяву не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

ОСОБА_1 є громадянином України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Вишгородським РВ ГУ МВС України в Київській області

05.07.1996, зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 .

Відповідно до посвідчення 4 категорії серії НОМЕР_2 , виданого Київською обласною державною адміністрацією 16.09.1995 позивач отримала статус громадянки, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю.

Відповідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 21.06.2018 серії АВ № 1042289 позивачу встановлено ІІ групу інвалідності, причина інвалідності захворювання пов`язане з впливом аварії на ЧАЕС.

Згідно з експертним висновком Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України № 9355 від 21.05.2018 за результатами розгляду звернення позивача та зареєстрованої в ЦМЕК 04.05.2018 документації на предмет встановлення причинного зв`язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС встановлено основний діагноз: рак поперечно-ободової кишки (Т4N0M0), клінічна група ІІ (G2), стан після резекції поперечно-ободової кишки з костоломією по Мікулічу, функціонуюча костоломія.

Відповідно до експертного висновку захворювання позивача пов`язане з впливом аварії на Чорнобильській АЕС.

02 липня 2018 року позивач звернулася з відповідною заявою до Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації в Київській області про видачу посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи

1 категорії, додавши відповідний експертний висновок Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України № 9355 від 21.05.2018.

Відповідач листом № 1603 від 04.07.2018 відмовив позивачу у видачі посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, мотивуючи відмову тим, що з 01.01.2015 відповідно до положень Закону України Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України від 28.12.2014 № 76-VІІІ, яким виключено абзац 5 ч. 2 ст. 2 Закону України Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме виключено зону посиленого радіоекологічного контролю, тому з 01.01.2015 позивач не вважається особою, яка проживає на території забрудненої зони, і тому немає підстав для видачі їй довідки встановленого зразку.

Вважаючи таку відмову безпідставною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 № 796-XII особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 11 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії ІV належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 01.01.1993 прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у тій зоні не менше 4 років.

Підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях, відповідно до положень ст. 15 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення органами місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст. 65 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 5, затверджений Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до пункту 6 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 51 особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 01.01.1993 прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, і віднесеним до категорії 4, видаються посвідчення коричневого кольору, серія В.

Отже особи, які станом на 01.01.1993 постійно проживали або працювали на території зони посиленого радіоекологічного контролю понад чотири роки, визнаються потерпілими від Чорнобильської катастрофи та мають право на встановлення пільг і компенсацій, передбачених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ст.ст. 9, 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Факти постійного проживання позивача на території зони посиленого радіоекологічного контролю і того, що станом на 01.01.1993 ОСОБА_1 проживала і працювала у цій зоні, підтверджується документально наявними у справі доказами, а саме посвідченням 4 категорії серії НОМЕР_2 .

Посилання Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації на те, що Законом України Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів від 28.12.2014 № 76-VІІІ виключено абзац 5 ч. 2 ст. 2 Закону України Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме виключено зону посиленого радіоекологічного контролю, що вказує на те, що позивач з 01.01.2015 не проживає на забрудненій території, суд вважає не обґрунтованими і безпідставними, оскільки право позивача на отримання посвідчення особи, постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи, регламентовано не цією статтею, а ст. 14 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Також, суд зазначає, що обов`язковою умовою набуття статусу особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи ІV категорії, було необхідність проживання або роботи на території зони посиленого радіоекологічного контролю станом на 01.01.1993 не менше чотирьох років (п. 4 ч. 1 ст. 14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"). Тобто саме по собі проживання або робота на території зони посиленого радіоекологічного контролю без дотримання вимог п. 4 ч. 1 ст. 14 вказаного Закону, не відносило особу до потерпілих

ІV категорії.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги про зобов`язання прийняти документи та згідно п. 10 Порядку видачі посвідчень особам, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 51 від 20.01.1977 внести подання до Київської обласної державної адміністрації для встановлення ОСОБА_1 статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та про видачу відповідного посвідчення підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог позивача про визнання протиправною відмови Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації у видачі посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, суд вважає за можливе відмовити, оскільки до компетенції Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації не входить право видачі такого посвідчення.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 № 551, затверджений Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, відповідно до п. 11 якого посвідчення видаються уповноваженими органами за поданням райдержадміністрацій за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, утворених уповноваженими органами.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги викладені обставини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 72-77, 90, 143, 194, 242-246, 250, 255 КАС України, суд
в и р і ш и в:
Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати дії Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації щодо відмови у прийнятті документів та оформленні подання до Київської обласної державної адміністрації для встановлення ОСОБА_1 статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та видачу посвідчення 1 категорії протиправними.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації прийняти документи та згідно п. 10 Порядку видачі посвідчень особам, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 51 від 20.01.1977, внести подання до Київської обласної державної адміністрації для встановлення ОСОБА_1 статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та про видачу відповідного посвідчення.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Головенко О.Д.