Справа № 120/3962/18-а
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні адміністративного позову

м. Вінниця

06 листопада 2018 р. Справа № 120/3962/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жданкіної Наталії Володимирівни, розглянувши у порядку письмового провадження заяву про забезпечення позову у справі за позовом арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання дій протиправними,

в с т а н о в и в :

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Київській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного територіального управління юстиції у Київській області (ідентифікаційний код 34481907) по складанню акту про відмову арбітражного керуючого у проведенні перевірки № 41/18 від 03.10.2018;

- визнати протиправним та скасувати складений Головним територіальним управлінням юстиції у Київській області акт про відмову арбітражного керуючого у проведенні перевірки № 41/18 від 03.10.2018.

Крім того, просив вжити заходи забезпечення позову, шляхом заборони Дисциплінарній комісії арбітражних керуючих при Міністерстві юстиції України розглядати на засіданні 06.11.2018 подання структурного підрозділу Міністерства юстиції України про притягнення арбітражного керуючого ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та приймати будь-яке рішення щодо притягнення арбітражного керуючого ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності на вказаному засіданні.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, заявник зазначає, що з листа Міністерства юстиції України йому стало відомо, що на засідання дисциплінарної комісії арбітражних керуючих 06.11.2018 буде винесено подання про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, підставою для прийняття якого слугував акт про відмову арбітражного керуючого у проведенні перевірки № 41/18 від 03.10.2018. На переконання позивача дії по складанню вказаного акту, як і сам акт є протиправними, в зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом. При цьому, зауважив, що чинність акту про відмову арбітражного керуючого у проведенні перевірки № 41/18 від 03.10.2018 може призвести до негативних наслідків для позивача, оскільки відповідний акт тягне за собою чітко визначені юридичні наслідки передбачені пунктами 4.7.4. та 7.1. Порядку контролю, тобто є підставою для накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення.

Положеннями ч. 1 ст. 150 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, або до якого буде подано адміністративний позов, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову. Для задоволення судом поданого позивачем клопотання про забезпечення адміністративного позову останній має обґрунтувати необхідність задоволення такого клопотання та довести, що незадоволення клопотання призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч. 2 ст. 150 КАС України.

За приписами п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" № 2 від 06.03.2008 року, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

Так, положення ст. 150 КАС України передбачають, що передумовою вжиття заходів для забезпечення позову, є клопотання сторони, в тому рахунку, із зазначенням очевидних ознак можливості заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача. Тобто, у випадку звернення позивача з клопотанням про забезпечення позову він повинен обґрунтувати причини звернення з таким клопотанням. З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів позивача в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

В даному ж випадку, обґрунтовуючи необхідність забезпечення адміністративного позову, позивач зазначає, що за час розгляду даної адміністративної справи до порядку денного Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих буде включено питання щодо розгляду подання про притягнення його до дисциплінарної відповідальності структурного підрозділу Міністерства юстиції України, який забезпечує організацію роботи Дисциплінарної комісії, про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Разом із тим, висновки щодо настання для позивача негативних наслідків після розгляду Дисциплінарною комісією вказаного подання ґрунтуються виключно на його власних припущеннях та не підтвердженні жодним доказом.

До того ж, зміст самої заяви про забезпечення адміністративного позову не дозволяє дійти переконливого висновку про існування обставин, які згідно положень ст. 150 КАС України є підставою для забезпечення позову, оскільки позивачем не наведено жодних належних та достатніх доводів в підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючи вище викладене та здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам, суд приходить до висновку, що подана позивачем заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 9, 150, 151, 154, 243, 248, 256 КАС України, суд -

у х в а л и в :

У задоволені заяви арбітражного керуючого ОСОБА_1 про забезпечення позову, - відмовити.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 06.11.2018.

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна