Справа № 820/2525/18
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2018-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 листопада 2018 року

Київ

справа №820/2525/18

адміністративне провадження №К/9901/64478/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А.,

суддів: Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.06.2018 та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.09.2018 у справі №820/2525/18 за позовом Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Скиби Тетяни Володимирівни до Головного управління ДФС у Харківській област про визнання протиправними та скасування вимоги та рішення,

УСТАНОВИВ:

У 2018 році, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Скиба Тетяна Володимирівна звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) від 29.03.2018 № Ф- на суму 49357,35 грн. та рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 29.03.2018 на суму 9871,47 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.06.2018 залишеним без змін постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.09.2018 - позов задоволено.

Суди попередніх інстанцій встановили, що що в період з 12.03.2018 по 16.03.2018 Головним управлінням ДФС у Харківській області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка самозайнятої особи Скиби Тетяни Володимирівни щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 31.12.2015.

Підставою для прийняття контролюючим органом вимоги про сплату боргу та рішення про застосування штрафних санкцій слугував акт № 1004/20-40-13-15-07 від 21.03.2018, в якому перевіряючими зафіксовані порушення позивачем абз. 1 п. 2 ч. 1 ст. 7, п. 2 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-1V, що призвело до заниження сум єдиного соціального внеску від незалежної професійної діяльності за 2015 рік, внаслідок чого донараховано єдиного соціального внеску на суму 49357,35 грн.

У звязку з цим, вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 29.03.2018 №Ф- позивача зобовязано сплатити 49357,35 грн., а рішенням № від 29.03.2018 до позивача застосовані штрафні санкції за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 9871,47 грн.

Вирішуючи справу, суди попередніх інстанцій дійшли висновку що Головним управлінням ДФС у Харківській області не доведено правомірність прийнятих ним вимоги про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування до позивача штрафних санкцій, а тому позов підлягає задоволенню.

Головне управління ДФС у Харківській області не погодившись з судовими рішеннями, звернулася до суду з касаційною скаргою на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.06.2018 та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.09.2018 у справі №820/2525/18, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції , що діє з 15.12.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє зазначити про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідн з пунком 2 частиною п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 24 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Станом на 01.01.2018 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1762 гривень (стаття 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" від 07.12.2017 № 2246-VIII).

Враховуючи викладене, справи щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує 176200 грн., відносяться до категорії справ незначної складності (за винятком випадків, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом позову у справі №820/2525/18 є вимога про визнання протиправними, скасування вимоги та рішення у розмірі 59 228,82 грн.

Отже рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.06.2018 та постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.09.2018 у справі №820/2525/18 - не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.06.2018 та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.09.2018 у справі №820/2525/18.

Надіслати особі, яка подала касаційну скаргу, копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. А. Гончарова

Судді І. Я. Олендер

Р. Ф. Ханова