Справа № 0540/7767/18-а
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2018-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2018 р. Справа№0540/7767/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Кочанова П.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Покровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій незаконними, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Покровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому просить суд:

- визнати незаконними дії Покровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не зарахування до стажу роботи ОСОБА_1, періоду праці з 20.11.1995 року по 16.05.1997 року на ліквідованому підприємстві «Управлінні по монтажу, демонтажу та ремонту ГШО в/о «Красноармійськвугілля» в якості підземного електрослюсаря з повним робочим днем у шахті;

- скасувати рішення начальника Покровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 3299 від 03 липня 2018 року про відмову в призначенні пенсії;

- зобов'язати Покровське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до стажу ОСОБА_1, 25 грудня 1974 року, період праці з 20.11.1995 року по 16.05.1997 року на ліквідованому підприємстві «Управлінні по монтажу, демонтажу та ремонту ГШО в/о «Красноармійськвугілля» в якості підземного електрослюсаря з повним робочим днем у шахті, що дає право на призначення пенсії за віком відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов'язати Покровське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1, 25 грудня 1974 року, про призначення пенсії незалежно від віку, згідно ч.3 ст.114 розділу XIV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 3299 від 13.04.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 13.04.2018 року він звернувся до Покровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про призначення пенсії незалежно від віку згідно ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Рішенням начальника Покровського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 03 липня 2018 року № 3299 йому було відмовлено в призначенні пенсії, у звязку з відсутністю необхідного стажу роботи в підземних умовах. До пільгового стажу не зараховано період роботи позивача з 20.11.1995 року по 16.05.1997 року на ліквідованому підприємстві «Управління по монтажу, демонтажу та ремонту ГШО в/о «Красноармійськвугілля» в якості підземного електрослюсаря з повним робочим днем у шахті, оскільки заявником надані довідки, в яких голова ліквідаційної комісії не володіє первинними документами щодо надання тієї чи іншої інформації про трудові відносини з колишніми працівниками підприємства, оскільки увесь трудовий архів передано до архівної установи та відповідач вважає довідки видані ДВАТ «Гірничо-монтажним управлінням «Монтажник» №223, №223/1, №223/2 та №224 від 05.09.2017 року, які уточнюють характер робіт не дійсними.

Не погодившись з зазначеним рішенням, позивач звернувся до суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03 вересня 2018 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

У строк, встановлений судом, через відділ документообігу та архівної роботи суду відповідачем надано відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що 13.04.2018 року позивач звернувся до Управління із заявою про призначення пенсії незалежно від віку згідно ч. 3 ст. 114 ЗУ № 1058. Рішенням Управління від 03.07.2018 року було відмовлено у призначенні пенсії. Відповідно до наданих документів страховий стаж гр. ОСОБА_1 складає - 25 років 03 місяці 15 днів, в тому числі стаж на підземних роботах - 23 роки 06 місяців 15 днів. До пільгового стажу не зараховано, між іншим, період роботи в «Управлінні по монтажу, демонтажу та ремонту ГШО в/о «Красноармійськвугілля» з 20.11.1995 по 16.05.1997 року у звязку з тим, що голова ліквідаційної комісії не володіє первинними документами щодо надання тієї чи іншої інформації про трудові відносини з колишніми працівниками підприємства, оскільки увесь трудовий архів передано до архівної установи. Копія ухвали Господарського суду Донецької області справа № 5/656 від 20.06.2013 року підтверджує повноваження ліквідатора до 20.09.2013, інших документів не надано. Враховуючи вище викладене, довідки видані ДВАТ «Гірничо-монтажним управлінням «МОНТАЖНИК» № 223, № 223/1, № 223/2, № 224 від 05.09.2017 року, які уточнюють характер робіт вважаються не дійсними.

На підставі вищезазначеного, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Разом з цим, 05 листопада 2018 року через відділ документообігу та архівної роботи суду відповідачем були надані додаткові докази, а саме: заява про призначення/перерахунок пенсії ОСОБА_1 від 13.04.2018 року, розписка-повідомлення з переліком документів доданих до заяви, довідка № 223 від 05.09.2017 року, виписка з контрольних табелів від 05.09.2018 року № 223/1, виписка з особових рахунків від 05.09.2017 року № 223/2, довідка про заробіток для обчислення пенсії від 05.09.2017 року № 224, ухвала Господарського суду Донецької області від 20.06.2013 року по справі №5/65б.

Згідно з нормами статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до вимог частини пятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

ОСОБА_1, (РНОКПП НОМЕР_1) є громадянином України, відповідно до статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки.

Покровське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, є суб'єктом владних повноважень - органом виконавчої влади, який в даних правовідносинах здійснює повноваження, покладені Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06 квітня 2011 року №384/2011 року (далі за текстом - Положення №384/2011) та відповідно до статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України здатне здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки.

Відповідно до заяви про призначення/перерахунок пенсії встановленого зразка, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся 13 квітня 2018 року до Покровського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про призначення пенсії за віком.

Рішенням начальника Покровського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 03 липня 2018 року № 3299 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії у звязку з відсутністю необхідного стажу роботи в підземних умовах. Відповідно до наданих документів страховий стаж гр. ОСОБА_1 складає - 25 років 03 місяці 15 днів, в тому числі стаж на підземних роботах - 23 роки 06 місяців 15 днів. До пільгового стажу не зараховано, між іншим, період роботи в «Управлінні по монтажу, демонтажу та ремонту ГШО в/о «Красноармійськвугілля» з 20.11.1995 року по 16.05.1997 року у звязку з тим, що голова ліквідаційної комісії не володіє первинними документами щодо надання тієї чи іншої інформації про трудові відносини з колишніми працівниками підприємства, оскільки увесь трудовий архів передано до архівної установи. Копія ухвали Господарського суду Донецької області справа № 5/656 від 20.06.2013 року підтверджує повноваження ліквідатора до 20.09.2013 року, інших документів не надано. Враховуючи вище викладене, довідки видані ДВАТ «Гірничо-монтажним управлінням «МОНТАЖНИК» № 223, № 223/1, № 223/2, № 224 від 05.09.2017 року, які уточнюють характер робіт вважаються недійсними.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У зв'язку з чим, суд розглядає позовну заяву ОСОБА_1 в межах заявлених позовних вимог.

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності прийняття відповідачем спірного рішення, що регулюється нормами Конституції України, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058), Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон № 1788) та іншими нормативними документами, що регулюють спірні правовідносини.

Пунктом шостим статті 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються зокрема, форми і види пенсійного забезпечення.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Частиною 3 статті 114 Закону № 1058 передбачено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктом 1 цього Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім'я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв'язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном (пункт 20 Порядку).

Згідно запису в трудовій книжці № 6 від 20 листопада 1995 року, який зроблений Управлінням по монтажу, демонтажу та ремонту ГШО в/о «Красноармійськвугілля» (на теперішній час - ДВАТ ГМУ «Монтажник»), позивач прийнятий електрослюсарем підземним третього розряду з повним робочим днем у шахті по переводу (підстава внесення запису - наказ № 269к від 20.11.1995 року).

Відповідно запису в трудовій книжці № 7 від 16 травня 1997 року, який зроблений Управлінням по монтажу, демонтажу та ремонту ГШО в/о «Красноармійськвугілля» (на теперішній час - ДВАТ ГМУ «Монтажник»), позивач звільнений з посади за власним бажанням (підстава внесення запису - наказ № 44к від 16.05.1997 року).

Таким чином, записами у трудовій книжці позивача підтверджено періоди його роботи на відповідній посаді у спірний період.

З системного аналізу наведених норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно не врахував період роботи позивача з 20 листопада 1995 року по 16 травня 1997 року у ДВАТ ГМУ «Монтажник», оскільки спірний період роботи позивача підтверджено записом в трудовій книжці.

Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника, визначений Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 10 листопада 2006 року № 18-1 (далі - Порядок № 18-1).

Дія цього Порядку поширюється на осіб, які працювали на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, а також на осіб, яким призначено пенсію до набрання чинності цим Порядком (далі - робота, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років) (пункт 2 Порядку № 18-1).

Відповідно до пункту 11 Порядку № 18-1 для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах за місцем проживання (реєстрації) такі документи: 1) заяву про підтвердження стажу роботи; 2) документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01.07.2004 та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 3) трудову книжку; 4) документи, видані архівними установами, зокрема: а) довідку про заробітну плату; б) копії документів про проведення атестації робочих місць; в) копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідка про їх відсутність). У разі необхідності заявник може подавати інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном.

Разом з тим, для підтвердження спірного періоду роботи позивачем додатково було надано управлінню уточнюючі довідки ДВАТ ГМУ «Монтажник» № 223 від 05.09.2017 року, виписку з контрольних табелів від 05.09.2018 року № 223/1, виписку з особових рахунків від 05.09.2017 року № 223/2, довідку про заробіток для обчислення пенсії від 05.09.2017 року № 224.

Період роботи позивача з 20 листопада 1995 року по 16 травня 1997 року в Управлінні по монтажу, демонтажу та ремонту ГШО в/о «Красноармійськвугілля» за професією підземного електрослюсаря підтверджено довідкою № 223 від 05 вересня 2017 року, виданою ліквідатором ДВАТ ГМУ «Монтажник» ОСОБА_2

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» арбітражний керуючий - фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Статтею 41 вказаного Закону встановлені повноваження ліквідатора та членів ліквідаційної комісії. Ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута.

З дня призначення ліквідатора до нього переходять права керівника (органів управління) юридичної особи - банкрута (ч. 2 та 3 ст. 41 Закону).

Керівнику юридичної особи належить право підпису документів.

З огляду на наведене ліквідатор як керівник юридичної особи мав право підпису відповідних довідок.

В підтвердження повноважень ліквідатора ДВАТ ГМУ «Монтажник» ним також було надано копію ухвали Господарського суду Донецької області від 20.06.2013 року у справі №5/65Б.

Відповідно до п.п. 1, 2 резолютивної частини вказаного судового рішення: «припинено повноваження арбітражного керуючого ОСОБА_3 в якості ліквідатора Державного відкритого акціонерного товариства «ГМУ «Монтажник» м.Димитрів; ліквідатором по справі призначено арбітражного керуючого ОСОБА_2 (Свідоцтво № 1000 від 16.05.13), який мешкає за адресою: 85400, Донецька область, м.Селидове, вул.Дубініна, 6».

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на дату розгляду справи, ОСОБА_2 являється ліквідатором вказаної юридичної особи.

Також судовими іншими рішеннями у вищезазначеній справі про банкрутство, що розміщені в Єдиному державному реєстрі судових рішень, не визначено інформації про припинення повноважень в якості ліквідатора ДВАТ ГМУ «Монтажник» арбітражного керуючого ОСОБА_2

Отже, з наявних матеріалів справи вбачається, що на дату видачі довідки № 223 від 05.09.2017 року ліквідатор мав право підпису в ній.

Окрім того, 26 червня 1996 року (наказ № 315-К від 26.06.1996 року) Управління по монтажу, демонтажу та ремонту ГШО в/о «Красноармійськвугілля» перейменовано в ДВАТ ГМУ «Монтажник», що також зазначено у довідці № 223 від 05.09.2017 року.

В контексті викладеного, суд зазначає, що період роботи позивача з 20.11.1995 року по 16.05.1997 в Управлінні по монтажу, демонтажу та ремонту ГШО Виробничого об'єднання «Красноармійськвугілля» належним чином підтверджується як записами у трудовій книжці, так і відомостями довідки № 223 від 05 вересня 2017, яка видана та підписана уповноваженою на те особою.

Таким чином, суд вважає за необхідне зазначити, що рішення відповідача від 03 липня 2018 року є протиправним, бо прийнято всупереч п. 2 Прикінцевих положень Закону № 1058, ст. ст.14, 62 Закону № 1788, п.п.1, 20 Порядку № 637 та без встановлення у повній мірі усіх істотних обставин, які впливають на право позивача на пільгове пенсійне забезпечення.

Зазначене свідчить про те, що спірний період роботи позивача підлягає зарахуванню як пільговий стаж, відповідно до вимог пунктом статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ.

Отже, відповідач, не зараховуючи до пільгового стажу період роботи позивача роботи з 20 листопада 1995 року по 16 травня 1997 року в Управлінні по монтажу, демонтажу та ремонту ГШО в/о «Красноармійськвугілля», діяв всупереч законодавству в сфері пенсійного забезпечення та вийшов за межі своїх повноважень.

З практики Європейського суду витікає наступне: в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права.

Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. Уразі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

При вирішенні заяви позивача про призначення пенсії відповідач повинен був керуватися принципом верховенства права (ст. 6 КАС України), відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

У пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини «Щокін проти України» від 14.10.2010 року (заяви № 23759/03 та №37943/06) зазначено про те, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Говорячи про «закон», стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року посилається на ту саму концепцію, що міститься в інших положеннях цієї Конвенції (див. п.54 рішення у справі «Шпачек s.r.о.» проти Чеської Республіки» від 09.11.1999 року № 26449/95 (SPACEK Ltd. against the Czech Republic). Ця концепція вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві. Вона також відсилає до якості такого закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні (див. рішення у справі «Бейелер проти Італії» від 28.05.2002 року № 33202/96 (Beyeler v. Italy ).

Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії;

Згідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування у спорі покладається на відповідача субєкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Враховуючи вищевикладене, відповідачем не доведено та не надано доказів на підтвердження правомірності прийнятого спірного рішення.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми закону, якими регулюються спірні відносини, з урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог яке полягає у визнанні протиправними дії відповідача щодо не зарахування до стажу роботи позивача періоду праці з 20.11.1995 року по 16.05.1997 року на ліквідованому підприємстві «Управлінні по монтажу, демонтажу та ремонту ГШО в/о «Красноармійськвугілля» в якості підземного електрослюсаря з повним робочим днем у шахті, скасування рішення від 03 липня 2018 року про відмову в призначенні пенсії, зобов'язання відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача період праці з 20.11.1995 року по 16.05.1997 року на ліквідованому підприємстві «Управлінні по монтажу, демонтажу та ремонту ГШО в/о «Красноармійськвугілля» в якості підземного електрослюсаря з повним робочим днем у шахті та зобов'язання Покровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 13.04.2018 року № 3299.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно наявних матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до адміністративного суду було сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн. згідно квитанції від 27.08.2018 року на суму 704,80 грн.

Відповідно до положень частини першої статті 139 КАС при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, судовий збір у розмірі 704,80 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст.2-15, 19-20, 42-48, 72-77, 90, 139, 118, 159-165, 199, 205, 244-250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Покровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій незаконними, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Покровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, юридична адреса: 85323, Донецька область, м.Мирноград, вул.Центральна, 13) щодо не зарахування до стажу роботи ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН- НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3) періоду праці з 20.11.1995 року по 16.05.1997 року на ліквідованому підприємстві «Управлінні по монтажу, демонтажу та ремонту ГШО в/о «Красноармійськвугілля» в якості підземного електрослюсаря з повним робочим днем у шахті.

Скасувати рішення начальника Покровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 3299 від 03 липня 2018 року про відмову в призначенні пенсії.

Зобов'язати Покровське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (, юридична адреса: 85323, Донецька область, м.Мирноград, вул.Центральна, 13) зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН- НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3) період праці з 20.11.1995 року по 16.05.1997 року на ліквідованому підприємстві «Управлінні по монтажу, демонтажу та ремонту ГШО в/о «Красноармійськвугілля» в якості підземного електрослюсаря з повним робочим днем у шахті, що дає право на призначення пенсії за віком відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язати Покровське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (, юридична адреса: 85323, Донецька область, м.Мирноград, вул.Центральна, 13) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН- НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3) про призначення пенсії незалежно від віку, згідно ч.3 ст.114 розділу XIV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 3299 від 13.04.2018 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Покровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, юридична адреса: 85323, Донецька область, м.Мирноград, вул.Центральна, 13) судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН- НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3).

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті в порядку письмового провадження 05 листопада 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Кочанова П.В.