Справа № 545/2471/18
Суддя: Путря О. Г.
Дата ухвалення: 2018-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 545/2471/18
Провадження № 2-а/545/71/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2018 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді Путрі О.Г.

при секретарі Кузуб Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, інспектора роти № 3 ОСОБА_2 патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з адміністративним позовом до відповідачів про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 24.09.2018 року відносно нього складено постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. Вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки адміністративне правопорушення не скоював та відповідно в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення , докази в підтвердження факту вчинення ним правопорушення відсутні.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, направивши на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує з наведених в ньому підстав.

Представник відповідача ОСОБА_2 патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, направивши на адресу суду відзив на позов, в якому зазначив, що позивачем порушені ПДР України, трактор під керуванням позивача є транспортним засобом в розумінні вимог ч. 1 ст. 121 КУпАП, водій такого транспортного засобу повинен мати при собі страховий поліс, а тому позовні вимоги безпідставні та необґрунтовані. В задоволенні позову прохає відмовити, розгляд справи проводити без її участі.

Відповідач інспектор роти № 3 ОСОБА_2 патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, направивши на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову заперечує.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Судом встановлено, що 24.09.2018 року інспектором роти №3 УПП в Полтавській області винесена постанова серії НК № 438240 про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1, 24.09.2018 року о 15 год. 15 хв., на 2-ому км. автодороги Полтава-Олександрія , керував трактором МТЗ-82.1.26, д.н.з. НОМЕР_1, не маючи при собі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, порушив п.п. Г п. 2.1 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Згідно п.5 ч.1 ст.213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

У відповідності до ст.222 КУпАП до компетенції органів Національної поліції віднесено розгляд справ про адміністративні правопорушення, щодо порушень правил дорожнього руху.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної

відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Притягненню до адміністративної відповідальності особи обов'язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб'єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Так, відповідно до ч.1 ст.126 КпАП України адміністративна відповідальність встановлена за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

За правилами підпункту ґ) пункту 2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільнені від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи.

Відповідно до визначення транспортного засобу, що міститься в п. 1.10 ПДР України, транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Трактор - це моторизований колісний або гусеничний транспортний засіб сільськогосподарського або лісогосподарського призначення, що має щонайменше дві осі та характеризується максимальною конструкційною швидкістю не менш як 6 кілометрів на годину, спеціально призначений для того, щоб тягти, штовхати, везти і приводити в рух змінні причіпні машини, що використовуються для виконання сільськогосподарських або лісогосподарських робіт, або буксирувати сільськогосподарські та лісогосподарські причепи.

Зазначений транспортний засіб застосовується також для перевезення вантажів під час виконання сільськогосподарських та лісогосподарських робіт і обладнується сидіннями для пасажирів.

Аналогічні положення містяться в постанові Кабінету Міністрів України Про затвердження Технічного регламенту затвердження типу сільськогосподарських та лісогосподарських тракторів, їх причепів і змінних причіпних машин, систем, складових частин та окремих технічних вузлів від 28.12.2011 року № 1367.

Відповідно до пункту 1.5 статті 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних

засобів» наземні транспортні засоби - це пристрої, призначені для перевезення людей та/або вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів, які підлягають державній реєстрації та обліку у відповідних підрозділах Міністерства внутрішніх справ України, та/або допущені до дорожнього руху, а також ввезені на митну територію України для тимчасового користування, зареєстровані в інших країнах.

При укладанні договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховики щодо класифікації транспортних засобів використовують норми Державного стандарту України ДСТУ 2984-95 Засоби транспортні дорожні. Типи. Терміни та визначення, затверджені та введені в дію наказом Держстандарту України № 31 від 25 січня 1995 року, а також Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08 травня 1993 року.

Відповідно до абз. 2 п. 1.5 ст. 1 Закону України Про обов'язкове страхування власників наземних транспортних засобів, у цьому Законіне вважається транспортним засобом пристрій, який підпадає під ознаки, зазначені у цьому пункті, але щодо якого не встановлено коригуючий коефіцієнт залежно від типу транспортного засобу.

Коригуючі коефіцієнти та їх розміри встановлено та затверджено Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України Про деякі питання здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 16 серпня 2010 року за № 689/17984.

Згідно з зазначеним Розпорядженням, трактор не відноситься до типів транспортних засобів, щодо яких встановлений коригуючий коефіцієнт та не підлягає державній реєстрації та обліку у територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України, а реєструється державними інспекціями сільського господарства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах на підставі Порядку відомчої реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 694 від 08 липня 2009 року.

Відповідно до ст.34 Закону України Про дорожній рух державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення. Відомчу реєстрацію та облік транспортних засобів, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, а саме тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Отже, трактори, самохідні шасі, самохідні сільськогосподарські, дорожньо-будівельні і меліоративні машини, сільськогосподарська техніка, інші механізми підлягають відомчій (а не державній) реєстрації в державних інспекціях сільського господарства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах (а не підрозділах Міністерства внутрішніх справ України) згідно з статтею 34 Закону України «Про дорожній рух» та Порядку відомчої реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 липня 2009 року №694 .

Також, пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не встановлені коригуючі коефіцієнти для екскаваторів та інших машин, що підлягають реєстрації в територіальних органах Держсільгоспінспекції України.

Таким чином, наявність полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності в осіб, які керують тракторами, самохідними шасі, самохідними сільськогосподарськими, дорожньо-будівельними і меліоративними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами, не є обов'язковою.

Вказана позиція узгоджується з правовим висновком, викладеним Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 20.11.2017 року по справі № 295/5430/17.

Відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови жодного доказу , який би свідчив про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови.

Відповідно до частини 1статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із вимогами ч. 2ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - суб'єкта владних повноважень, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень на якого покладено обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів правомірність винесення оскаржуваної постанови в справі про адміністративні правопорушення.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином , суд дійшов висновку, що відповідачем в порушення вимог ст.77 КАС України не доведено правомірності своїх дій при винесенні оскаржуваної постанови та вчинення позивачем адміністративного правопорушення , тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2,6, 8-10,14,77,246,250, 286 КАС України, суд,

В и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( місце проживання : ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, інспектора роти № 3 ОСОБА_2 патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 ( Полтавська область Полтавський район с. Розсошенці вул. Кременчуцька, 2-В ) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення- задовольнити.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії НК № 438240 від 24.09.2018 року, винесену відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_5