Справа № 462/696/18
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2018-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 року№ 857/1946/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Качмара В.Я.,

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.,

при секретарі судового засідання Чопко Ю.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС на рішення Залізничного районного суду м.Львова від 4 вересня 2018 року у справі №462/696/18 (суддя Бориславський Ю.Л., м.Львів) за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Львівської митниці ДФС (далі Митниця) в якому просив скасувати постанову в справі про порушення митних правил від 23.01.2018 №6212/20900/17 (далі Постанова), а провадження у справі закрити.

Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 4 вересня 2018 року позов задоволено. Скасовано Постанову. Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне тлумачення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В доводах апеляційної скарги наводячи окремі обставини справи вказує, що судом першої інстанції не враховано, що згідно із нормами частини другої статті 95 Митного кодексу України (далі МК) до строків, визначених у частині першій даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у статті 192 МК. Звертає увагу на те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за перевищення встановленого статтею 95 МК строку доставки товару, транспортних засобів до органу доходів і зборів, а не за не вивезення їх до ОСОБА_3. Тобто відсутність дозволу на вивіз товару за митну територію України не перешкоджало ОСОБА_1 доставити такий товар до органну доходів і зборів призначення.

Позивач відзиву на апеляцій скаргу не подав.

Учасники справи, в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином у порядку визначеному статтею 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС), а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 КАС, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що Постанова є необґрунтованою та прийнята без урахування всіх обставин справи, що мають значення для її прийняття.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального та процесуального права з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 05.12.2017 державним інспектором відділу митного оформлення №3 митного поста «Краковець» Митниці (далі м/п) ОСОБА_4 було складено протокол про порушення митних правил №6212/20900/17 (далі Протокол) щодо ОСОБА_1 У ньому зафіксовано, що в зону митного контролю м/п в напрямку «Виїзд з України» прибув транспортний засіб марки Renault Magnum, реєстраційний номер ВС5137CT, номер кузова (YIN VF617GKA000010055), (далі ТЗ), причіп Schmitz, номерний знак BC5992XP, замитнений 16.11.2017 під керуванням громадянина України ОСОБА_1, водія фізичної особи-підприємця ОСОБА_5А (далі ФОП)., який здійснював перевезення товару «Тара з деревини - піддони» на адресу EX IM TRADE GROUP Sp. Zo.o. 37500 Jaroslaw ul. Poniatowskiego 49, відправник Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛПАЛЕТИ Україна», 80552 Львівська область Буський район, с.Заводське вул.Підставська, 1, за ЕК МД №UA 209150/2017/113508 від 15.11.2017.

У ході проведення митного оформлення відносно даного транспортного засобу, відповідно до інформації, що міститься в автоматизованій системі митного оформлення «Інспектор» та єдиній автоматизованій інформаційній системі (ЄАІС) Держмитслужби України було встановлено, що контрольною датою доставки даного товару до Митниці призначення м/п є 20.11.2017.

Однак товар «Тара з деревини - піддони», який переміщується згідно митної декларації типу ЕКЮ АА №UA508030/2017/006044 від 15.11.2017 фактично доставлено 05.12.2017 у зону митного контролю м/п (а.с.52-55).

Відтак, ОСОБА_1 перевищив встановлений статтею 95 МК строк доставки автомобіля більше ніж на 10 діб, чим порушено вимоги частини третьої статті 470 МК.

На підставі Протоколу, 23.01.2018 Митницею прийнято Постанову, якою його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною третьою статті 470 МК та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн (а.с.14-16).

Відповідно до статті 95 МК (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) для автомобільного транспорту встановлюється такий строк транзитного перевезення: 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб). При цьому до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 192 МК, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобовязаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Тобто, до строку транзитного перевезення не включається час дії обставин непереборної сили.

З матеріалів справи видно, що 20.11.2017 ФОП повідомляв Митницю про неможливість вивезення за межі митної території України ТЗ з причин припинення видачі ОСОБА_3 Польщею разових дозволів для поїздок за кордон (а.с.44).

За змістом статті 495 МК доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Статтею 489 МК передбачено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 1.3 «Порядку оформлення і видачі дозволів на поїздку по територіях іноземних держав при виконанні перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні, їх обміну та обліку», затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2004 №757 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.08.2004 за №1075/9674; далі Порядок №757) перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом територією іноземних держав або транзитом через їхні території здійснюється автомобільними перевізниками згідно з вимогами міжнародних договорів України та на підставі належним чином оформлених відповідних дозволів, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

За пунктом 1.4. вказаного Порядку перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом між пунктами, розташованими на території іноземної держави, заборонено, якщо на це не отримано відповідного дозволу компетентного органу іноземної держави згідно з вимогами міжнародних договорів України.

Дозволи для перевезення вантажів оформлюються і видаються водію автомобільного транспортного засобу (автомобільному перевізнику або уповноваженій ним особі) (далі - уповноважена особа) на підставі усного звернення або письмової заяви, в якій зазначаються найменування (прізвище, ім'я, по батькові) автомобільного перевізника та його місцезнаходження (місце проживання), відомості щодо автомобільних транспортних засобів (реєстраційні номери, вантажопідйомність, повна маса), маршруту руху із зазначенням країн відправлення та призначення, а також країн прямування автомобільного транспортного засобу, вантажу (вага, загальна кількість), видів дозволів, які бажає отримати автомобільний перевізник, та пункт видачі дозволів. При цьому для оформлення та видачі дозволу уповноважена особа при усному зверненні та поданні письмової заяви пред'являє документ, що посвідчує особу, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, документи на вантаж, за винятком здійснення порожньої подачі транспортного засобу на завантаження до країни відправлення, сертифікати відповідності транспортного засобу щодо безпеки руху та екологічної безпеки вимогам країн, територією яких буде здійснюватися перевезення, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України (пункт 3.2 Порядку).

Таким чином для отримання дозволу на перевезення у випадку переміщення експортного вантажу перевізник згідно вимог чинного законодавства зобов'язаний спочатку завантажитись і лише згодом звертатись із відповідною заявою за видачею дозвільного документа.

Судом першої інстанції, в ході розгляду справи встановлено, що пункти видачі дозволів припинили видачу для українських перевізників дозволів на перевезення вантажів територією ОСОБА_3 17.11.2017.

21.12.2017 Львівська торгово-промислова палата (далі ТПП), в межах своєї компетенції, розглянула звернення б/н від 19.12.2017 Асоціації міжнародних перевізників України (ОСОБА_6 України), м.Київ, Україна, щодо наявності обставин, які призвели до неможливості виконання зобов'язань - перевезення експортних вантажів автомобільними перевізниками України та видала Висновок щодо обставин, які унеможливили виконання зобов'язань №19-08-5/1369 (далі Висновок; а.с.107-109).

Згідно Висновку ТПП встановила, що особи - автомобільні перевізники України, які зобов'язані здійснити транзитне перевезення експортних вантажів у визначені законодавством строки, і які доклали всіх зусиль і використали всі доступні для них можливості для належного виконання зобов'язань щодо дотримання строків транзитного перевезення вантажів, не мали змоги виконати вказані зобов'язання через обставину непереборної сили (форс-мажорну обставину), а саме: відсутність (завершення квоти) дозволів ОСОБА_3 на поїздку по територіях іноземних держав при виконанні перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні, оскільки така обставина перебуває поза їх контролем, і може вважатися як надзвичайна і невідворотна за даних умов відповідно до законодавства України та міжнародно-правових актів з 17.11. до 01.12.2017.

Таким чином, ТПП встановила та затвердила належним чином факт, що відсутність дозволів ОСОБА_3 на поїздку по територіях іноземних держав при виконанні перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні з 17.11. до 01.12.2017 є обставиною непереборної сили.

Частиною третьою статті 14 Закону України «Про Торгово-промислові палати» (далі Закон №671/97-ВР визначено, що Торгово-промислова палата України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб'єктів господарської діяльності та фізичних осіб.

Згідно частини першої статті 14-1 Закону №671/97-ВР Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили).

Тобто, Торгово-промислова палата є уповноваженим в Україні органом для засвідчення наявності обставин непереборної сили.

Таким чином, суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку, стосовно того, що у разі виключення терміну з 17.11 до 01.12.2017 з розрахунку строку доставки товарів до Митниці позивачем не був порушений десятиденний строк доставки товарів, оскільки експортна декларація оформлена 15.11.2017 до 20.11.2017. Останній намагався отримати дозвіл ОСОБА_3 на поїздку по територіях іноземних держав при виконанні перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні, однак був позбавлений можливості це зробити, про що свідчить Висновок ТПП про існування обставин непереборної сили. Тому з 02.12. по 05.12.2017 позивач прибув до Митниці в межах строків визначених пунктом 1 частини першої статті 95 МК.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги вище наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанцій, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 271, 272, 286, 308, 310, 315-316, 321, 322, 325 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Залізничного районного суду м.Львова від 4 вересня 2018 року без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_7
судді ОСОБА_6
ОСОБА_8