Справа № 2040/7284/18
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2018-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

29 жовтня 2018 р. № 2040/7284/18

Харківський окружний адміністративний суд

в складі головуючого - судді Білової О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Ділбаряна А.А.,

за участю представників: позивача - ОСОБА_1, відповідача - Борової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 (61057, АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) про скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_3, з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд, з урахуванням уточнень, скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 31.05.18 №001539/1309 в частині визначення податкових зобов'язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на суму 166096,80 грн та від 31.05.18 №001540/1309 в частині визначення податкових зобов'язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на суму 104917,82 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він отримав податкові повідомлення-рішення від 31.05.18 №001539/1309 від 31.05.18 №001540/1309. Позивач не погоджується з сумами податкових зобов'язань, які визначені у спірних податкових повідомленнях-рішеннях, посилаючись на те, що, на його думку, податковим органом неправомірно застосовані ставки податку на нерухоме майно (за 2016 рік - 1,6 %; від мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2016 року, за 1 кв.м. та за 2017 рік - 1,0 %; від мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2016 року) як за будівлі торгівлі, оскільки у власності позивача перебувають об'єкти нерухомості, що відносяться до будівель промисловості та складів. У зв'язку з цим позивач вважає спірні податкові повідомлення-рішення такими, що підлягають частковому скасуванню.

Представник відповідача не погодився з позовними вимогами та надав відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що податковий орган діяв в межах повноважень, на підставі та у спосіб, визначений чинним законодавством, зазначивши, що податковим органом вірно застосовані ставки податку.

Представник позивача, ОСОБА_3 - ОСОБА_1, в судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та відзиві на позов.

Представник відповідача - Головного управління ДФС у Харківській області Борова О.В. - в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у позовній заяві та зазначила, що оскільки позивачем здається в оренду частина приміщень, то таке нерухоме майно вважається таким, що відноситься до будівель торгівлі, незалежно від напряму його використання. Також зазначила, що суми податку автоматично обраховуються програмним забезпеченням відповідача.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_3 на праві приватної власності належать об'єкти нежитлової нерухомості - нежитлові будівлі загальною площею 6920,7 кв. м., у т. ч. 2059,1 кв. м. (літ. «Н -2»), 1672,5 кв.м. (літ. «П-2»), 238,8 кв. м. (літ. «Ж1-1»), 1807,6 кв.м. (літ. «О-2»), 223,6 кв.м. (літ. «Г-1»), 594,8 кв.м. (літ. «Д-1»), 79,9 кв.м. (літ. «Е-1»), 244,4 кв.м. (літ. «З-1»), що розміщуються за адресою: АДРЕСА_2.

З технічної документації до зазначених об'єктів нерухомості, відповідно до наявних в такій документації характеристик будівель, вбачається, що виробничі будинки - нежитлові будівлі: літ. «Н -2» загальною площею 2059,1 кв. м., «П-2» загальною площею 1672,5 кв. м., літ. «Ж1-1» загальною площею 238,8 кв. м., літ. «О-2» загальною площею 1807,6 кв. м., літ. «Г-1» загальною площею 223,6 кв. м., літ. «Д-1» загальною площею 594,8 кв. м., літ. «Е-1» загальною площею 79,9 кв. м., літ. «З-1» загальною площею 244,4 кв. м. є сховищами, складами, цехом. (а.с. 14-83)

Головним управлінням ДФС у Харківській області на адресу позивача були надіслані податкові повідомлення-рішення:

- від 31.05.18 №001540/1309, яким позивачу визначено податкове зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016 рік на загальну суму 152601,44 грн.;

- від 31.05.18 №, яким позивачу визначено податкове зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2017 рік на загальну суму 221462,40 грн.(а.с. 10, 11, 98)

Позивач вважає, що вказані податкові повідомлення-рішення є неправомірними та такими, що суперечать положенням чинного законодавства України в частині визначення податкових зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016 рік на суму 104 917,82 грн. та за 2017 рік на суму 166 096, 80 грн., в іншій частині - позивач погоджується зі спірними податковими повідомленнями-рішеннями.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

Відповідно до п.п. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до п.п. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Відповідно до п.п. 14.1.129-1 п. 14.1 ст. 14 ПКУ у цьому Кодексі поняття вживаються в такому значенні: об'єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду. У нежитловій нерухомості виділяють: будівлі готельні - готелі, мотелі, кемпінги, пансіонати, ресторани та бари, туристичні бази, гірські притулки, табори для відпочинку, будинки відпочинку; будівлі офісні - будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей; будівлі торговельні - торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування; гаражі - гаражі (наземні й підземні) та криті автомобільні стоянки; будівлі промислові та склади; будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки); господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо; інші будівлі;

Згідно з п.п. 266.3.1 та 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об'єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об'єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до п.п. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК України ставки податку для об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об'єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Суд зазначає, що ставка податку на нежитлову нерухомість у місті Харкові залежить від місця розташування (зональності) такої нерухомості та типу об'єкту нерухомості.

Відповідно до Додатку 2 «Зональний поділ м. Харкова» до Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 12.01.11 №126/11, будівлі, розташовані за адресою: АДРЕСА_2, відносяться до 2 зони.

Відповідно до п. 6.2 Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у місті Харкові, Додатків 1 та 2 до цього Положення, ставка податку на 2016 рік, з урахуванням зональності (зона 2), за 1 кв.м за будівлі торгівельні складає 1,6% від мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2016 року, а за будівлі промисловості та склади - 0,5% від мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2016 року.

Ставка податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на 2017 рік відповідно п. 5 Додатку 1 до Рішення Харківської міської ради від 22.02.17 №542/17 «Про місцеві податки і збори у місті Харкові», для будівель торгівельних ставка податку складає 1,0% від мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2017 року за 1 кв. м., а для будівель промислові та складів складає 0,25% від мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2017 року за 1 кв. м.

Щодо типу об'єктів нерухомості, по яким відповідачем здійснено нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, суд зазначає, що як за змістом приписів п.п. 266.3.1 та 266.3.2 п. 266.3 ст. 266, п.п. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК України, Рішення Харківської міської ради від 22.02.17 №542/17 «Про місцеві податки і збори у місті Харкові», так і об'єктивно наявної у податкового органу інформації стосовно об'єктів нерухомого майна з державних реєстрів, власниками якого є фізичні особи, тип конкретного об'єкту має визначатися за його правовстановлюючими документами. Саме виходячи з вказаного обсягу інформації, відповідно до процедури нарахування податкових зобов'язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, яка не передбачає проведення будь-яких перевірок, які б передували прийняттю податкових повідомлень-рішень, податковий орган має обґрунтовано віднести той чи інший об'єкт до відповідного типу.

Разом з цим суд зазначає, що відповідач жодним чином не обґрунтовує застосування до об'єктів нерухомого майна, які належать позивачу на праві приватної власності, ставки податку за 2016 рік - у розмірі 1,6 % від мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2016 року, за 1 кв. м та за 20117 рік - у розмірі 1,0 % від мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2017 року, за 1 кв. м., як для торгівельних будівель.

Посилання представника відповідача в судовому засіданні на те, що факт передачі в оренду частини приміщень позивачем сам по собі вже свідчить про те, що будь-який об'єкт нерухомого майна має розцінюватися як торгівельна будівля, а також посилання на те, що нарахування податку здійснюється за допомогою відповідного програмного забезпечення податкового органу, яке самостійно визначає ставку податку, яку необхідно застосувати до певного об'єкту нерухомого майна, суд не бере до уваги в якості належного обґрунтування заперечень проти позову, оскільки відповідні посилання не є ані нормативно, ані логічно обґрунтованими.

Отже, суд приходить до висновку, що відносно об'єктів нежитлового нерухомого майна, що належать позивачу на праві власності, має застосовуватися ставка податку як для будівель промислових та складів.

Таким чином, суд погоджується з твердженнями представника позивача про те, що:

- ставка податку за звітний період - 2016 рік складає 0,5% від мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2016 року, за 1 кв. м. Відповідно ставка податку на 2016 рік за 1 кв. м. складає 6,89 грн. (1378,00 (МЗП) х 0,5%). Таким чином, податок на нерухоме майно позивача, відмінне від земельної ділянки, за 2016 рік складає: 6 920,7 кв. м. (загальна площа нерухомого майна) х 6,89 грн. (ставка податку) = 47683,62 грн.

- ставки податку за звітний період - 2017 рік складає - 0,25 відсотка від мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2017 року, за 1 кв. м. Відповідно для будівель промислові та складів ставка податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на 2017 рік за 1 кв. м. складає 8 грн. (3200,00 (МЗП) х 0,25%). Таким чином, податок на нерухоме майно позивача, відмінне від земельної ділянки, за звітний період 2017 рік складає: 6 920,7 кв. м. (загальна площа нерухомості) х 8 грн. (ставка податку) = 55365,60 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідач не довів підстав застосування збільшеної ставки податку до об'єктів нерухомого майна, які належать позивачу на праві власності, отже, прийняті ним податкові повідомлення-рішення не можуть вважатися такими, що відповідають вимогам ч.2 ст. 2 КАС України.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що податкові повідомлення-рішення від 31.05.18 №001539/130,9 в частині визначення податкових зобов'язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016 рік на суму 166096,80 грн та від 31.05.18 №001540/1309 в частині визначення податкових зобов'язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на суму 104917,82 грн - підлягають скасуванню.

Таким чином, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 19, 241-247, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 (61057, АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 31.05.18 №001539/1309 в частині визначення податкових зобов'язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на суму 166096,80 грн та від 31.05.18 №001540/1309 в частині визначення податкових зобов'язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на суму 104917,82 грн.

Стягнути з Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь ОСОБА_3 (61057, АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) у розмірі 2710,15 грн (дві тисячі сімсот десять гривень 15 копійок).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення буде складено 05 листопада 2018 року.

Суддя Білова О.В.