Справа № 461/5461/18
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2018-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 461/5461/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2018 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Коморного О.І.,

секретар судового засідання Редкевич О.Р.,

за участі представників:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов'язання призначити та виплачувати пенсію за вислугою років, -

Обставини справи.

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами :

- зобовязати ГУПФ України у Львівській області видати ОСОБА_1В копію рішення № 4 від 19.04.2018р.;

- скасувати рішення про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії повністю;

- визнати дії УПФУ, щодо відмови ОСОБА_1В у призначенні пенсії відповідно до ст. 13, ст. 55, Закону України «Про пенсійне забезпечення» протиправними;

- зобовязати ГУПФ України у Львівській області, призначити та виплачувати, ОСОБА_1, пенсію за вислугою років відповідно до ст. 13, ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Переліку 2 «Охорона здоровя» закладів і установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років, затвердженого Постановою КМУ № 909 від 04. 11. 1993 р.а також;

- зарахувати до спеціального стажу роботи невраховані періоди роботи в КЗЛОР ОБСМП, а саме - з 01. 09. 2001 р. по даний час та лікарем торакальним хірургом ургентним другого торакального відділення з 01. 02. 2000 р. по 01. 12. 2006 р.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржуване рішення відповідача, яким позивачеві відмовлено в призначенні пенсії за вислугою років є протиправним (незаконним) та прийняте не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. В рішенні відповідача про відмову в призначенні пенсії не наведено, яким законом регламентована можливість незарахування до спеціального стажу періодів роботи позивача в директором обласної бази спеціального медичного постачання та лікарем тура кальним хірургом ургентним за сумісництвом другого тора кального відділення, не обґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та не враховано те, що звуження конституційного права позивача на пенсійне забезпечення, які гарантовані Законом є недопустимим.

Представник відповідача позов не визнав, долучив до матеріалів справи відзив на позовну заяву в якому зазначив, що право на пенсію за вислугу років мають працівники не всіх фармацевтичних (аптечних) закладів, а тільки ті, що зазначені в Переліку 909. Зокрема, фармацевти аптечних баз (складів) не мають права на пенсію за вислугу років. Пенсії за вислугу років призначають і виплачують у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії У разі зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, що дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється і поновлюється з дня, що настає після дня звільнення з роботи. Згідно з наданими позивачем документами спеціальний стаж працівника охорони здоров'я становить 14 років і 8 місяців, а тому, немає підстав для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п "є" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Ухвалою суду від 20.09.2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Ухвалою від19.10.2018 року призначено судове засідання у справі.

Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримав та просив задовольнити. Надав пояснення аналогічні викладеним у позові.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив, просив у задоволенні такого відмовити повністю.

Суд всебічно і повно з'ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та

встановив:

Так, судом із записів у трудовій книжці встановлено, що ОСОБА_1 працював:

- з 01.09.1983 по 20.09.1984 року на посаді санітара першого тора кального відділення;

- з 27.10.1984 по 30.11.1986 року проходив службу в Радянській армії;

- з 06.03.1987 по 15.02.1988 року на осаді санітара палатного хірургічного торакального відділення;

- з 01.03.1988 по 06.09.1989 року на посаді санітара відділення реанімації та інтенсивної терапії;

- з 07.09.1989 по 01.10.1991 на посаді медсестри відділення реанімації та інтенсивної терапії;

- з 07.10.1991 по 08.10.1992 медсестрою палатною другого тора кального відділення;

- з 07.10.1992 по 07.10.1995 року проходив інтернатуру;

- з 17.10.1995 по 01.09.1996 року на посаді лікаря торакального хірурга другого тора кального відділення;

- з 02.09.1996 по 19.01.2000 року завідувачем операційно-перевязочного відділення;

- з 19.01.2000 по 31.08.2001 року керуючим Обласної бази спеціального медичного постачання;

- з 01.02.2000 по 01.12.2006 року лікарем тора кальним хірургом ургентним за сумісництвом другого тора кального відділення;

- з 01.09.2001 по даний час директором Обласної бази спеціального медичного постачання (з 05.09.2008 року Обласна база спеціального медичного постачання перейменована в Комунальний заклад Львівської обласної ради «Обласна база спеціального медичного постачання»

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії за вислугу років, проте, листом ГУ УПФУ у Львівській області від 23.04.2018 №955/03.11-34 позивачеві в цьому було відмовлено з посиланням на відсутність необхідного спеціального стажу роботи, що дає право для призначення пенсії за вислугу років незалежно від віку.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

При прийнятті рішення суд керувався наступним.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, частиною першою статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058 передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до Прикінцевих положень Закону № 1058 особам, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788 (далі - закон №1788), пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

В свою чергу, згідно з п. «е» статті 55 цього Закону, право на пенсію за вислугою років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років, а з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців .

Згідно з Переліком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909, до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, зараховуються періоди роботи на посадах провізорів, фармацевтів (незалежно від найменування посад), лаборантів в аптеках, аптечних кіосках, аптечних магазинах, контрольно-аналітичних лабораторіях. Разом з тим, відповідно до примітки 2 Переліку робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим Переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності та відомчої підпорядкованості закладів і установ.

Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров'я України «Про затвердження переліків закладів охорони здоров'я, лікарських,провізорських посад та посад молодших спеціалістів з фармацевтичною освітою у закладах охорони здоров'я» від 28.10.2002 N 385 аптеки відносяться до закладів охорони здоров'я (далі - Перелік №385).

Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 28.10.2002 року № 385 затверджено перелік закладів охорони здоров'я, лікарських, провізорських посад, зокрема, до цього переліку входить: керівники фармацевтичних (аптечних) закладів та їх заступники: завідувач, директор, начальник, заступники з числа провізорів (завідувача, директора); керівники структурних підрозділів: завідувач, начальник, заступник з числа провізорів (завідувача, начальника), завідувач аптечного пункту; провізори спеціалісти: старший провізор, провізор, провізор-косметолог, провізор-аналітик, провізор клінічний, провізор інтерн.

Згідно пункту 3 Переліку №385 до фармацевтичних (аптечних) закладів відносяться: аптечна база (склад); база (склад) медичної техніки; база спеціального медичного постачання (центральна, республіканська, обласна); контрольно-аналітична лабораторія; лабораторія з аналізу якості лікарських засобів; магазин (медичної техніки, медичної оптики).

Відповідно до ст. 7 Закону №1788 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

Статтею 62 Закону № 1788 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Отже, до спеціального стажу зараховуються всі періоди роботи від дати прийняття до дати звільнення відповідно до записів, унесених до трудової книжки.

Законодавством не обумовлено, що робота на посадах, які дають право на пенсію за вислугу років, має відбуватися повний робочий день. Тому робота на 0,5 чи 0,25 ставки зараховується до стажу, який дає право на пенсію за вислугу років.

Під час обчислення розміру пенсії за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж за період роботи після 1 січня 2004 р. обчислюватиметься за даними системи персоніфікованого обліку залежно від суми сплачених страхових внесків.

Таким чином, у позивача наявний спеціальний стаж, який дає право на пенсію за вислугу років, а саме за період роботи позивача - лікарем торакальним хірургом ургентним за сумісництвом другого торакального відділення з 01. 02. 2000 р. по 01. 12. 2006 р.

Також, відповідно до пункту «е» статті 55 Закону № 1788-ХІІ право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального захисту населення за наявності спеціального стажу роботи від 25 років до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Згідно з Переліком до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, зараховуються періоди роботи на посадах лікарів та середнього медичного персоналу (незалежно від найменування посад) у лікарняних закладах, лікувально-профілактичних закладах особливого типу, лікувально-трудових профілакторіях, амбулаторно-поліклінічних закладах, закладах швидкої та невідкладної медичної допомоги, закладах переливання крові, закладах охорони материнства і дитинства, санаторно-курортних закладах, установах з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби та територіальних органах Держсанепідслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), діагностичних центрах.

Разом з тим відповідно до примітки 2 до Переліку, робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим Переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності та відомчої підпорядкованості закладів і установ.

Таким чином, з аналізу вищевказаних нормативно-правових актів суд дійшов висновку, що Комунальний заклад Львівської обласної ради «Обласна база спеціального медичного постачання відноситься до закладів охорони здоров'я та аптечних закладів, а посада директора Комунального закладу Львівської обласної ради «Обласна база спеціального медичного постачання» ідентична посаді лікаря-спеціаліста за спеціальністю «організація і управління охороною здоров'я», що дає право здійснювати керівництво закладами охорони здоров'я.

З урахуванням встановлених фактичних обставин страви суд дійшов висновку про наявність у позивача на час звернення до відповідача необхідного стажу для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону № 1788-ХІІ.

Однак, суд звертає увагу позивача, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» вернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується.

Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Оскільки позивач, як на час звернення до відповідача, так і на час розгляду справи судом, роботу, яка дає право на пенсію за вислугу років не залишив, то пенсія йому не може бути призначена. Таке право позивач зможе реалізувати лише після звільнення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що на момент звернення до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області у позивача був наявний достатній спеціальний стаж роботи, однак оскільки позивач по теперішній час продовжує працювати, пенсія позивачеві може бути призначена лише після звільнення з роботи .

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову належить відмовити.

Відповідно до вимог ст.139 КАС України, судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд,

у х в а л и в :

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 07.11.2018 року.

Суддя Коморний О.І.