Справа № 814/4029/15
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2018-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2018 р.м.ОдесаСправа № 814/4029/15

Категорія: 9.4 Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.

Судова колегія Пятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Дельта Банк» ОСОБА_2 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 червня 2018р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Дельта Банк» ОСОБА_2, за участю третьої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ПАТ «Дельта Банк» про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015р. ОСОБА_3 звернулася в суд із позовом до Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію АТ «Дельта Банк», треті особи ФГВФО, ПАТ «Дельта Банк» в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення про визнання нікчемним договору за №004-21504-120215 від 12.02.2015р. банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у доларах США, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3;

- зобов'язати Уповноважену особу ФГВФО на ліквідацію АТ «Дельта Банк» ОСОБА_2 подати до ФГВФО додаткову інформацію стосовно ОСОБА_3, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок ФГВФО.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що у лютому 2015р. між нею та АТ «Дельта Банк» укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» за №004-21504-120215 у доларах США. Відповідно до п.2.10 договору, банк до укладання цього договору з Вкладником надав вкладнику інформацію, зазначену в ст.26 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» щодо умов гарантування ФГВФО коштів за цим Вкладом. Сума граничного розміру відшкодування коштів за цим Вкладом, включаючи відсотки, не може бути більшою граничного розміру відшкодування коштів, що становить 200тис.грн. для одного вкладника в одному банку.

12.02.2015р. на вищевказаний рахунок поступили кошти в сумі 3077,37дол. США, про що свідчить виписка банку по рахункам.

У березні 2015р. Правлінням Національного банку України прийнято постанову за №150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних». Також, Виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення за №51 від 2.03.2015р. «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк»», та призначено уповноважену особу ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк».

В подальшому, ОСОБА_3 отримала від ПАТ «Дельта Банк» повідомлення від за №8821/22345 від 23.09.2015р., в якому повідомлено про нікчемність Договору банківського вкладу (депозиту) №004-21504-120215 від 12.02.2015р., укладеного між АТ «Дельта Банк» та ОСОБА_4, згідно до п.7 ч.3 ст.38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та наголошено на тому, що відповідно до ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю.

Позивачка вважає, що внаслідок визнання договору нікчемним її фактично позбавлено внесених грошових коштів до Банку. Вважаючи неправомірними дії Уповноваженої особи Фонду та порушення її прав та інтересів, позивачка звернулася в суд із відповідним позовом.

ОСОБА_5 Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 червня 2018р. адміністративний позов задоволено частково.

Зобов'язано Уповноважену особу ФГВФО на ліквідацію АТ «Дельта Банк» подати до ФГВФО додаткову інформацію стосовно вкладника ОСОБА_3, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта банк» за рахунок коштів ФГВФО.

В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норм права.

Сторони були сповіщенні про час і місце судового розгляду справи у встановленому законом порядку, проте в судове засідання не прибули, про причини неявки не повідомили.

З урахуванням належного сповіщення сторін, про час і місце розгляду справи, судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті та відсутні клопотання від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про задоволення скарги, скасування рішення з ухваленням по справі нової постанови, з наступних підстав.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що Уповноваженою особою Фонду безпідставно не включено позивачку до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Проте, з вказаним висновком суду першої інстанції не може погодитись судова колегія, оскільки суд першої інстанції не повно зясував усі обставини справи та неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права.

За правилами ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судова колегія вважає, що вказані порушення норм права призвели до неправильного вирішення справи по суті, а тому апеляційний суд на підставі ст.315 КАС України, рішення суду скасовує та приймає по справі нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Так, апеляційним судом встановлено, підтверджено матеріалами справи і не спростовано сторонами, що у лютому 2015р. між АТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3 укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» за №004-21504-120215 у доларах США. Приписами п.2.10 договору передбачено, що банк до укладання цього договору з Вкладником надав вкладнику інформацію, зазначену в ст.26 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» щодо умов гарантування ФГВФО коштів за цим Вкладом. Сума граничного розміру відшкодування коштів за цим вкладом, включаючи відсотки, не може бути більшою граничного розміру відшкодування коштів, що становить 200тис.грн. для одного вкладника в одному банку.

12.02.2015р. з рахунка ОСОБА_6 на рахунок ОСОБА_3 (позивачки по справі) перераховані кошти в сумі 3077,37дол. США, про що свідчить виписка банку по рахунку (а.с.14).

В подальшому, у березні 2015р. Правлінням Національного банку України прийнято постанову за №150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних».

Виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» за №51 від 2.03.2015р., яку запроваджено з 3.03.2015р. по 2.09.2015р. та призначено уповноважену особу ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк».

У серпні 2015р. рішенням виконавчої дирекції ФГВФО за №147 продовжено строк здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» до 2.10.2015р. включно.

В подальшому, комісія з перевірки правочинів за вкладними операціями банку дійшла висновку, що договори укладені банком та фізичними особами після 16.01.2015р., за якими здійснювались перерахування коштів на вкладні рахунки з рахунків фізичних осіб, що є одночасно кредиторами банку є нікчемними на підставі п.7 ч.3 ст.38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

У вересні 2015р. наказом уповноваженої особи банку за №813 застосовано наслідки нікчемності Договорів банківського вкладу (депозиту), що є нікчемними, за якими здійснено перерахування коштів на вклади як третіми особами, так і власниками депозитного рахунку після 16.01.2015р..

У вересні 2015р. ОСОБА_3 отримала від ПАТ «Дельта Банк» повідомлення за №8821/22345 від 23.09.2015р., в якому зазначено про нікчемність Договору банківського вкладу (депозиту) за №004-21504-120215 від 12.02.2015р., укладеного між АТ «Дельта Банк» та ОСОБА_4, у відповідності до п.7 ч.3 ст.38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та наголошено на тому, що у відповідності до ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю.

Перевіряючи правомірність дій та рішень ФГВФО, які позивачка просить визнати протиправними, судова колегія виходить з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження ФГВФО, порядок виплати ФГВФО встановлені ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» за №4452-VI від 23.02.2012р. (далі Закон№4452-VI).

Відповідно до приписів Закону №4452-VI, Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

За змістом ст.12 Закону №4452-VI, виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду.

Виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.

Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000грн.. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Приписами ч.4 ст.26 Закону №4452-VI визначено, що Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб'єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах.

Аналізуючи вказані норми законодавства, апеляційний суд зазначає, що уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію банку наділена повноваженнями щодо формування повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ФГВФО, з урахуванням обставини, передбаченої ч.2 ст.26 Закону №4452-VI.

Згідно з ч.1,2 ст.37 Закону № 4452-VI, уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду. Уповноважена особа Фонду має право вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку.

На виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду: 1) діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку; 2) видає накази та розпорядження, дає доручення, обов'язкові до виконання працівниками банку; 4) повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 6) звертається до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку (ч.2,3 ст.37 Закону №4452-VI).

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

За приписами ч.5 ст.27 Закону №4452-VI, протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до ч.4 ст.26 цього Закону (ч.6 ст.27 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Відповідно до п.3-5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування ФГВФО коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду за №14 від 9.08.2012р. (далі - Положення), уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої ст.26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом.

Інформація про вкладника в Переліку повинна забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства. Перелік на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) засвідчується підписом уповноваженої особи Фонду та відбитком печатки банку, що ліквідується, на електронних носіях подається на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

За правилами п.6 розділу ІІІ Положення, протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Як зазначено у п.2, 3 розділу IV Положення, Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення. Загальний Реєстр складається на паперових та електронних носіях.

Таким чином, процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає такі послідовні етапи: складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального реєстру; затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Уповноваженої особи ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_2 за №813 від 16.09.2015р. застосовано наслідки нікчемності до договорів банківських вкладів (депозитів) згідно переліку, серед яких і Договір банківського вкладу (депозиту), укладений між позивачкою та ПАТ «Дельта Банк» та віднесено даний договір до нікчемних, на підставі п.7 ч.3 ст.38 Закону №4452-VI, у зв'язку з тим, що кошти на рахунок позивачів надійшли внаслідок перерахування коштів на вкладний рахунок іншою фізичною особою з метою створення штучного зобов'язання ФГВФО на відшкодування коштів за рахунок держави.

У відповідності до ч.2 ст.38 Закону №4452-VI, протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України (ч.3 ст.38 Закону №4452-VI).

Тобто, п.7 ст.38 Закону №4452-VI чітко визначає, що правочини неплатоспроможного банку є нікчемними, якщо саме банк їх уклав та умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Згідно з ч.4 ст.38 Закону №4452-VI, Уповноважена особа Фонду: 1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій с.38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; 3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

Як вбачається з платіжного доручення в іноземній валюті для фізичної особи, яка не здійснює підприємницької діяльності за №45794209 від 12.02.2015р., грошові кошти на розрахунковий рахунок ОСОБА_4 за №7418 надійшли шляхом переказу коштів з іншого рахунку від громадянки ОСОБА_6 (рахунок №7151) у розмірі 3 077,37 дол. США (а.с.14).

Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України, недійним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Приписами ч.1 ст.216 ЦК України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Апеляційний суд зазначає, що наказом Уповноваженої особи ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_2 «Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями» за №813 від 16.09.2015р. вирішено застосувати наслідки нікчемності Договорів банківських вкладів (депозитів), що є нікчемними з підстав, визначених п.7 ч.3 ст.38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» згідно переліку, наведеного в Додатку №1, в якому також міститься інформація про Договір банківського вкладу (депозиту) від 12.02.2015р. №004-21504-120215.

Зазначений наказ є рішенням суб'єкта владних повноважень, прийнятого на підставі ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у редакції, чинній на час його прийняття.

За змістом ст.38 Закону №4452-VI, Уповноважена особа Фонду протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у ч.2 ст.38 цього Закону про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Разом з тим, на момент укладення договору банківського вкладу (депозиту) від 12.02.2015р. №004-21504-120215 у ПАТ «Дельта Банк» діяли Правила банківського обслуговування фізичних осіб, затверджені ОСОБА_5 Директорів АТ «Дельта Банк» від 20.03.2013р. (далі - Правила).

За умовами п.2.1 Правил, вказані Правила є системою затверджених і оприлюднених норм, які встановлюють порядок та умови надання банком банківських послуг фізичним особам, пов'язаних зокрема з відкриттям та обслуговування поточних рахунків, відкриттям та обслуговуванням вкладних (депозитних) рахунків та прийняттям від фізичних осіб грошових коштів, що є сумами вкладів.

Згідно п.2.6, 2.7 Правил, клієнт, уклавши з банком договір, підтверджує своє ознайомлення та повну і остаточну згоду з такими Правилами.

У разі виникнення розбіжностей між положеннями цих Правил та умовами Договору, положення Правил мають пріоритетну силу і застосовуються сторонами до взаємовідносин, що виникають/діють відповідно до договору, якщо у договорі прямо не передбачено протилежне.

На підставі п.2.12.19 Правил, клієнт (вкладник) не може здійснювати відступлення третім особам прав за договором банківського вкладу (депозиту) без отримання попередньої письмової згоди банку.

Водночас, п.5.11 Положення передбачено, що зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових коштів для вкладника від третьої особи не допускається (крім зарахування грошових сум від законного представника та інших випадків, встановлених нормами діючого законодавства або продуктами банку).

Так, за умовами п.1.8 договору банківського вкладу (депозиту) від 12.02.2015 № 004-21504-120215, укладеного між позивачкою та ПАТ «Дельта Банк», зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку Вкладника, відкритого в Банку, або готівкою через касу Банку в день укладання Сторонами цього Договору.

Як зазначалося вище, кошти на рахунок позивачки внеслися третьою особою шляхом переказу грошових коштів від громадянки ОСОБА_6, що в свою чергу є порушенням умов п.1.8 Договору та п.5.11 Правил банківського обслуговування у ПАТ «Дельта Банк». Дана обставина підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті для фізичної особи, яка не здійснює підприємницької діяльності №45794209 від 12.02.2015р. (а.с.14).

В свою чергу, із п.2.2 Договору вбачається, що з підписанням цього Договору Вкладник засвідчує, що він ознайомлений з Правилами та погоджується вважати їх обов'язковими для застосування до взаємовідносин, які виникли на підставі цього Договору.

Водночас, п.2.3 Договору передбачено, що підпис Вкладника на цьому примірнику Договору є письмовим підтвердженням того, що Вкладник в день укладання цього Договору отримав свій примірник Договору, а також один примірник діючих Правил Банку.

Враховуючи вищевикладене, а також, зважаючи на те, що укладення Договору та перерахування коштів з рахунку третьої особи надало позивачці переваги на отримання коштів за рахунок Фонду перед іншими кредиторами - фізичними особами, апеляційний суд приходить до висновку, що у Уповноваженої особи ФГВФО були наявні правові підстави для віднесення спірного правочину до нікчемного.

При цьому, апеляційний суд одночасно зазначає, що аналогічні правові висновки викладені в ухвалах ВАС України від 6.09.2017р. (справа №К/800/22202/16), від 12.09.2017р. (справа №К/800/21064/16) та від 14.09.2017р. (справа №К/800/16017/16).

Виходячи з наведеного, судова колегія вважає, що рішення суду не можливо вважати законним та обґрунтованим, а тому воно підлягає скасуванню з ухваленням по справі нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,317 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Дельта Банк» ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 червня 2018р. скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Дельта Банк» ОСОБА_2, за участю третьої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ПАТ «Дельта Банк» про скасування рішення.

Постанова суду набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.В. Крусян

ОСОБА_1