Справа № 640/18093/18
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2018-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

06 листопада 2018 року м. Київ № 640/18093/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Добрівська Н.А., розглянувши клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову в адміністративній справі

за позовом Юридичної особи - резидента Республіки CNT HOLDINGS (CYPRUS) LIMITED
до Міністерства юстиції України
треті особи:1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Едельмар», 2. ОСОБА_1, 3. Державний реєстратор Печерської районної в місті Києві державної адміністрації Хаустова М.Є.
про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправною та скасування реєстраційної дії, -

В С Т А Н О В И В:

Юридична особа - резидент Республіки CNT HOLDINGS (CYPRUS) LIMITED (Спіру Кіпраіну 61, Ес Кей Хаус, 4003, Лімасол, Кіпр; адреса для листування: 01024, Київ-24, а/с №105) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України (01001, м.Київ, вул. Архітектора Городецького, 13) про:

- визнання протиправним та скасування Наказу Міністерства юстиції №2997/5 від 18.09.2018 про скасування реєстраційної дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;

- визнання протиправною та скасування реєстраційної дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якою, на виконання Наказу Міністерства юстиції №2997/5 від 18.09.2018, скасована реєстраційна дія у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 19.11.2014 №3054082.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.11.2018 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Одночасно з позовною заявою позивачем заявлено клопотання про забезпечення позову шляхом:

- заборони всім державним реєстраторам у розумінні Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» вчиняти будь-які реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо ТОВ «Едельмар»;

- заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, передачі в управління, будь-якого іншого обтяження та інше) щодо наступного нерухомого майна: 1) нежитлова будівля за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська (колишня назва вулиці Червоноармійська) 10-а (загальна площа 5104,2 м2), що знаходиться у приватній власності ТОВ «Едельмар»; 2) нежитлова будівля за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська (колишня назва вулиці Червоноармійська) 10-6 (загальна площа 585,9 м2), що знаходиться у приватній власності ТОВ «Едельмар».

Обґрунтовуючи подану заяву про вжиття заходів забезпечення позову, позивач посилається на те, що видання Наказу №2997/5 від 18.09.2018 року на підставі Висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 13.09.2018 року та подальше скасування реєстраційної дії у Реєстрі від 19.11.2014 року №30540 - є проявами рейдерського захоплення ТОВ «Едельмар», метою якого є реалізація майна ТОВ «Едельмар» шляхом зміни керівників та власників, зокрема усунення позивача від управління ТОВ «Едельмар». А отже, невжиття негайних вищезазначених заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду та поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких останній звернувся до суду.

Виходячи з меж заявленого клопотання та обставин, на яких воно ґрунтується, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно ч.2 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

У ч.1 ст.151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до ч.1 ст.152 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити: 1) найменування суду; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності; або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень вбачається, що застосування заходів забезпечення позову можливе лише у випадку існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також наявність ознак, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень. При цьому небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача має бути очевидною.

Як вбачається зі змісту клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, позивач обґрунтовує необхідність застосування таких заходів очевидною небезпекою порушення прав позивача, поновлення яких може бути неможливим у майбутньому чи для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль.

При цьому, на обґрунтування доводів викладених у клопотанні позивачем додано лише копію наказу №2997/5 від 18.09.2018 року. Однак, до розгляду справи по суті, а саме, оцінки та встановлення правомірності оскаржуваного наказу, не можливо встановити чи виконання спірного рішення вплине на права та обов'язки позивача, оскільки зі змісту наказу неможливо встановити, які реєстраційні дії були скасовані відповідачем, і яким чином вони зачіпають права позивача. Інших документів, які б свідчили про те, що визначені позивачем заходи забезпечення позову будуть спрямовані на захист його прав і свобод, останнім не надано.

Також, відсутні підстави для застосування заходів забезпечення позову відповідно до п.2 ч.2 ст.150 КАС України, оскільки до розгляду справи по суті неможливо зробити висновок про протиправність вказаного оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, а вирішення вказаного питання на стадії здійснення підготовки справи до судового розгляду фактично є свідченням розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Враховуючи викладене та виходячи із змісту клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку про відсутність підстав для його задоволення.

За таких обставин, керуючись статтями 150, 151, 153-155, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Юридичної особи - резидента Республіки CNT HOLDINGS (CYPRUS) LIMITED про забезпечення адміністративного позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили згідно ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 8 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала про відмову у забезпеченні адміністративного позову може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Н.А. Добрівська