Справа № 297/1516/18
Суддя: Фейір О. О.
Дата ухвалення: 2018-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 297/1516/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого Фейір О. О. з участю секретаря судового засідання Кузьма Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора відділу № 2 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора відділу № 2 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ВР № 131059 від 06.07.2018 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладено відносно нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень. Відповідно до оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ним вимог п. 30.2 Правил дорожнього руху, а саме за те, що, керуючи транспортним засобом в темну пору доби, задній державний номерний знак був неосвітлений.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 06 липня 2018 року о 03:30 годин в м. Берегові на вул. Мукачівській, біля будинку № 67, ОСОБА_1 керував автомобілем «Skoda Octavia», номерний знак NXL 626, коли його зупинили працівники поліції та один з них, не представившись, почав вимагати від ОСОБА_1 посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс страхування, та почав звинувачувати останнього в тому, що він нібито керував автомобілем в нетверезому стані. Після заперечень ОСОБА_1, працівники поліції змусили його сісти в службовий автомобіль, на якому позивача доставили до Мукачівської центральної районної лікарні для проведення огляду з метою виявлення стану спяніння. Як вказує позивач, у м. Мукачеві один з працівників поліції вручив йому копію оскаржуваної постанови. Позивач вважає, що вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки, по-перше, така була винесена в м. Мукачеві, а не за місцем вчинення адміністративного правопорушення і відповідачем не було дотримано порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, по-друге, наведене в постанові не відповідає дійсності, оскільки державні номерні знаки на його автомобілі були достатньо освітленими і їх було чітко видно з відстані кількох десятків метрів. Крім того, позивач вказує, що працівник поліції повідомив його, що зупинив транспортний засіб для перевірки водія на стан спяніння, що не передбачено як підставу зупинки відповідно до ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію». У звязку з наведеним, ОСОБА_1 просить скасувати постанову від 06.07.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, однак подав заяву про те, що просить розглянути дану справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити (а. с. 24).

Відповідач інспектор відділу № 2 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявився, будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи без його участі від відповідача не надїодило (а. с. 13, 18, 23).

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, особою, щодо якої її винесено. Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 131059 від 06.07.2018 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладено відносно нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень за порушення вимоги п. 30.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, «обгін на перехресті заборонено» (а. с. 11).

Так, згідно з п. 30.2 Правил дорожнього руху, номерні знаки на механічних транспортних засобах повинні, зокрема, бути достатньо освітленими. Частина 6 ст. 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування водієм транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Зазначена норма встановлює обовязок субєкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, оскільки позивач заперечує проти вчинення ним правопорушення, а саме зазначає, що номерні знаки на його автомобілі були добре освітлені і їх було чітко видно з відстані кількох десятків метрів, відповідач був зобовязаний подати докази на спростування таких заперечень.

При цьому, відповідач не навів будь-яких доказів на підтвердження правомірності винесення ним постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, тобто доказів на підтвердження факту вчинення позивачем вказаного правопорушення.

Крім того, відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ст. ст. 121-126 цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Відповідно до оскаржуваної постанови, місцем вчинення правопорушення є м. Берегово, водій проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, однак, всупереч вказаній нормі, справа про адміністративне правопорушення була розглянута в м. Мукачево Закарпатської області.

Крім того, як вбачається з доводів ОСОБА_1, відповідачем було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачений ст. ст. 278, 279 КУпАП.

Так, відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи вищенаведене, заперечення позивача щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, дає підстави суду дійти висновку, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати позицію позивача, однак доказів того, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 30.2 Правил дорожнього руху не надано. Не надано до суду і письмовий відзив.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 3 ст. 241 КАС України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, те, що відповідачем не було надано суду доказів щодо правомірності свого рішення, не було надано відповідних доказів, які б підтверджували скоєння позивачем зазначеного правопорушення, будь-які відомості, які б спростовували зазначені позивачем обставини відсутні, а розгляд справи про адміністративне правопорушення було проведено з порушенням вимог КУпАП, суд приходить до висновку, що наведене є підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ВР № 131059 від 06.07.2018 року, відносно ОСОБА_1 і закриття справи про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 7, 247, 287 КУпАП, ст. 20, ч. 2 ст. 71, ст. ст. 241, 246, 286, 293, 295 КАС України, суд

рішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора відділу № 2 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задоволити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ВР № 131059 від 06.07.2018 року, відносно ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 121 КУпАП закрити у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через цей районний суд, з урахуванням положення п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_3