Справа № 826/16923/18
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2018-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про закриття провадження у справі

02 листопада 2018 року м. Київ№ 826/16923/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., під час розгляду у спрощеному позовному провадженні заяви Установи "28 управління начальника робіт" про закриття провадження в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Житло-Капітал" до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві, треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фортабуд", Київська міська рада, Міністерство оборони України, Установа "28 управління начальника робіт", Кабінет Міністрів України, про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування державної реєстрації, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва, (також далі - суд), знаходиться справа №826/16923/18, (далі - справа), за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Житло-Капітал", (далі - позивач), до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві, (далі - відповідач), треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фортабуд", Київська міська рада, Міністерство оборони України, Установа "28 управління начальника робіт", Кабінет Міністрів України, (також далі - треті особи), в якій позивач просив суд:

- визнати протиправними дії відповідача із здійснення державної реєстрації в Державному земельному кадастрі земельної ділянки кадастровий номер :63:389:0056 площею 12,2446 га, цільове призначення 15.01. для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України, категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення, за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 18;

- визнати протиправною та скасувати державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки кадастровий номер :63:389:0056 площею 12,2446 га, цільове призначення 15.01. для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України, категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення, за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 18;

- зобов'язати відповідача скасувати державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки кадастровий номер :63:389:0056 площею 12,2446 га, цільове призначення 15.01. для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України, категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення, за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 18.

Разом з тим, до суду через канцелярію від третьої особи-5 надійшло письмове клопотання про закриття провадження у справі, оскільки її не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, (далі - заявлене клопотання).

Вирішуючи заявлене клопотання суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини, (далі - Суд), від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" (заяви №29458/04 та №29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін "встановленим законом" у ст. 6 Конвенції спрямований на гарантування того, "що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом" (рішення у справі "Занд проти Австрії" (Zand v. Austria), заява №7360/76). У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. &?а;…&?г; фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися "судом, встановленим законом", національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття "суду, встановленого законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до ст. 2, п. 1 ч. 1 ст. 4, п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України, (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

При цьому, згідно з п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України, суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, до компетенції адміністративних судів належали спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб'єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій. Наведене узгоджується і з положеннями ст.ст. 2, 4, 19 КАС України, які закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначення понять публічно-правового спору та суб'єкта владних повноважень, а також межі юрисдикції адміністративних судів.

Разом з тим, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб'єкт владних повноважень, а предметом розгляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі №802/1792/17-а.

Обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України у справі 800/541/16 від 23 травня 2017 року.

Як вбачається з позовної заяви, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом порушеного права Довірителів (фізичних та/або юридичних осіб), як Управитель фонду фінансування будівництва, яке здійснюється на земельній ділянці кадастровий номер :63:389:0056 площею 12,2446 га за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 18.

Зокрема, як зазначає позивач, 05.01.2016р. між Державною організацією Установа "28 управління начальника робіт" з однієї сторони, та ТОВ "Фортабуд", з другої сторони, укладено Договір про будівництво житлового комплексу по вул. Бориспільській, 18 у Дарницькому районі міста Києва.

Умовами Договору передбачено, що Установа "28 Управління начальника робіт" є користувачем земельної ділянки за адресою: вул. Бориспільська, 18 у Дарницькому районі міста Києва, орієнтовною площею 12,25 га, обліковий код 63:389:056 і в установленому законом порядку має намір реалізувати право на її забудову та є замовником будівництва об'єкту (п.1.1.2. договору).

Згідно пункту 4.5. Договору, Установа "28 Управління начальника робіт" надає згоду на укладення ТОВ "Фортабуд" відповідної угоди (угод) з будь-якою фінансовою установою для залучення коштів від фізичних та юридичних осіб - майбутніх власників об'єктів інвестування, у спосіб та на мовах, передбачених чинним законодавством України.

Як наслідок, 05 липня 2016 року між позивачем та ТОВ "Фортабуд" (Забудовник) укладено Договір №05/07/16-2, відповідно до умов якого позивач, який діє від свого імені в інтересах установників управління майном, здійснює управління фондом фінансування будівництва, з метою фінансування спорудження об'єктів будівництва - "Будівництво комплексу житлових будинків та об'єктів соціального, побутового призначення на вул. Бориспільська, 18-26 у Дарницькому районі м. Києва, (Кадастровий номер :63:389:0056)".

Разом з цим, передумовою виникнення даного спору стало те, що рішенням господарського суду міста Києва від 24 квітня 2018 року, №910/3435/17 визнано недійсним (первинний) договір на будівництво ЖК, укладений між Установою "28 Управління начальника робіт" та ТОВ "Фортабуд", внаслідок чого позивач позбавлений можливості виконати Договір №05/07/16-2 від 05 липня 2016 року, укладений між ним (Управитель) та ТОВ "Фортабуд" (Забудовник).

Обираючи спосіб захисту порушеного права, вказаний в прохальній частині позову, позивач виходить з того, що оскільки однією з підстав для визнання недійсним (первинного) договору про будівництво ЖК, укладеного між Установою "28 Управління начальника робіт" та ТОВ "Фортабуд", стала відсутність погодження з Міністерством оборони України будівництва на землях оборони, позивач вважає за доцільне, з метою захисту прав інвесторів, скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, як земель оборони.

Таким чином, з встановлених судом обставин вбачається, що спір виходить з господарських правовідносин між позивачем та ТОВ "Фортабуд" щодо виконання договору №05/07/16-2 від 05 липня 2016 року, а отже, існує спір про право, що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства.

Разом з тим, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, (далі - ГПК України), господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

За таких обставин, враховуючи суть спірних правовідносин та суб'єктний склад цього спору, суд прийшов до висновку, що справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має вирішуватись за нормами ГПК України.

При цьому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи вищезазначене у сукупності, а також оцінивши докази, які містяться у матеріалах справи, суд прийшов до висновку про обґрунтованість заявленого клопотання та, як наслідок, наявність правових підстав для закриття провадження у справі.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 238, 239, 241-243, 248, 256 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву Установи "28 управління начальника робіт" про закриття провадження в адміністративній справі.

2. Закрити провадження в адміністративній справі №826/16923/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Житло-Капітал" до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві, треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фортабуд", Київська міська рада, Міністерство оборони України, Установа "28 управління начальника робіт", Кабінет Міністрів України, про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування державної реєстрації, зобов'язання вчинити певні дії.

3. Роз'яснити позивачу, що розгляд даної справи віднесено до суду господарської юрисдикції.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко