Справа № 620/3328/18
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2018-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2018 року м. Чернігів Справа № 620/3328/18

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1І.) 05.10.2018 звернувся до суду з адміністративним позовом до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України (далі Чернігівське ОУПФ) та просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови йому у перерахунку пенсії з урахуванням середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсії за будь-які 12 місяців підряд роботи на території радіоактивного забруднення, а саме: з жовтня 1987 року по вересень 1988 року, при індивідуальному коефіцієнті заробітної плати 4,5166, з квітня 2018 року;

- зобов'язати відповідача здійснити йому перерахунок пенсії з квітня 2018 року з урахуванням середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсії за будь-які 12 місяців підряд роботи на території радіоактивного забруднення, а саме: з жовтня 1987 року по вересень 1988 року, при індивідуальному коефіцієнті заробітної плати 4,5166;

- зобов'язати відповідача компенсувати суму недоплат пенсії з квітня 2018 року із урахуванням проведених виплат з подальшою виплатою пенсії без обмеження її максимальним розміром у встановленому судом розмірі.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що оскільки він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та особою, постраждалою від її наслідків 1 категорії, то відповідно до положень чинного законодавства має право на перерахунок пенсії з урахуванням середньомісячного фактичного заробітку на території радіоактивного забруднення, при індивідуальному коефіцієнті заробітної плати 4,5166.

Ухвалою судді від 09.10.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали для надання відзиву на позов.

У встановлений вищевказаною ухвалою суду строк відповідач надав відзив, в якому просив відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову та зазначив, що оскільки позивач отримує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне страхування» права на обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» за будь-які 12 місяців підряд він не має. Із заявою про переведення на інший вид пенсії позивач до Чернігівського ОУПФ не звертався. Крім того, лист відповідача, на який позивач посилається в позовній заяві, не є рішенням субєкта владних повноважень, а має довідковий характер.

Також вважає, що позивачем пропущено встановлений Кодексом адміністративного судочинства строк звернення до суду з позовом.

Крім того, просить розглядати справу за загальними правилами Кодексу адміністративного судочинства України з повідомленням сторін.

Вирішуючи вказане клопотання по суті, суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Умови, за яких суд має право розглядати справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом (частини 2 та 5 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому, пунктом 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовними вимогами, вирішення яких, враховуючи вищевикладене, має відбуватись за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Враховуючи наведене, суд зазначає, що відсутні правові підстави для задоволення клопотання Чернігівського ОУПФ про розгляд справи № 620/3328/18 за правилами загального позовного провадження, оскільки воно є необґрунтованим та не відповідає встановленим Кодексом адміністративного судочинства України вимогам.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, враховуючи таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Чернігівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України та з 01.06.2011 отримує пенсію за віком по Списку №1 відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, про що йому видано посвідчення (категорія 1) серії А №131105 с (із вкладкою) (а.с. 9).

Відповідно до довідки Виробничого обєднання «Комбінат» від 01.02.1990 №419, у період з 19.09.1987 по 31.12.1987 та з 01.01.1988 по 31.12.1990, ОСОБА_1 працював на території радіоактивного забруднення (а.с. 44).

Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського ОУПФ із заявою про перерахунок його пенсії з урахуванням середньомісячного фактичного заробітку на території радіоактивного забруднення, при індивідуальному коефіцієнті заробітної плати 4,5166.

Листом від 19.04.2018 за № 509/06/Ф-7 відповідач повідомив ОСОБА_1 про відмову у задоволенні його заяви, зазначивши, що оскільки він отримує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне страхування» права на обчислення пенсії відповідно до статті 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» за будь-які 12 місяців підряд він не має. Крім того, проводити розрахунок пенсії відповідно до частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообовязкове державне страхування» за двоскладовою системою не вигідно (а.с. 10-11).

Вважаючи вказану відмову протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із статтею 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до статті 1 Закону №1058 пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Одночасно, Закон України від 28.02.1991 №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закону №796) визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Частиною другою статті 27 Закону №1058 визначено, що за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону

В свою чергу, статтею 57 Закону №796 встановлено, що обчислення середньомісячного заробітку провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

У разі обчислення пенсії відповідно до частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за бажанням того, хто звернувся за пенсією, середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення.

Якщо особа, яка звернулася за пенсією, пропрацювала на територіях радіоактивного забруднення менше 12 місяців, - середньомісячний заробіток визначається шляхом поділу загальної суми заробітку за календарні місяці роботи на кількість цих місяців; не менше 30 календарних днів у двох місяцях, - середньомісячний заробіток визначається за будь-які фактично відпрацьовані 30 календарних днів роботи; менше місяця, - середньомісячний заробіток визначається за цей календарний місяць з додаванням до заробітку на основній роботі.

З аналізу наведених норм права вбачається, що особі надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» або спеціальним - Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Вказана правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 07.07.2015 у справі № 754/12072/14-а, та Верховного Суду, викладеними у постанові від 25.09.2018 у справі № 185/3101/17 (2-а/185/253/17), яка в силу приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України має враховуватись судом під час вибору та застосування норм права.

Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210, (далі Порядок) визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Пунктами 2 і 3 Порядку встановлено, що заробітна плата для обчислення пенсій враховується за будь-які 12 місяців підряд такої роботи.

У разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження, зокрема, з дня аварії не менш як 12 місяців підряд, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати за будь-який повний календарний місяць роботи в зазначеній зоні.

Суд звертає увагу, що відповідно до довідки Виробничого обєднання «Комбінат» від 01.02.1990 № 419, яка була надана ОСОБА_1, позивач був зайнятий на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 19.09.1987 по 31.01.1990 (а.с. 44).

Отже, аналіз наведених правових положень та вищезазначених обставин справи дає підстави для висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії з урахуванням частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за 12 місяців підряд роботи в зоні відчуження Чорнобильської АЕС, а саме: з жовтня 1987 року по вересень 1988 року.

При цьому, приймаючи вказане рішення суд враховує правову позицію, яка викладена в пункті 9 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003, а саме: «Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13)».

Щодо дати, з якої Чернігівське ОУПФ повинно здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії, суд зазначає таке.

Статтею 43 Закону №1058 встановлено, що перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.

Відповідно до частини четвертої статті 45 Закону №1058 перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Як вбачається із наданого відповідачем відзиву на позов, ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського ОУПФ із заявою про перерахунок пенсії 02.04.2018, тому, враховуючи вищевказані положення Закону №1058, пенсія позивачу має бути перерахована з 01.04.2018.

В свою чергу, посилання представника відповідача на недотримання ОСОБА_1 строків звернення до суду суд вважає необґрунтованими, оскільки про порушення своїх прав позивач дізнався 19.04.2018, отримавши від Чернігівського ОУПФ лист-відмову, у звязку із чим 05.10.2018, в межах встановленого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України строку, звернувся до суду з відповідним позовом.

Однак, вирішуючи питання щодо розміру індивідуального коефіцієнту заробітної плати ОСОБА_1, який має враховуватись після перерахунку його пенсії, суд враховує, що відповідно статтею 40 Закону №1058 установлено порядок розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії. Одним з головних чинників під час визначення зарплати для призначення пенсії є індивідуальний коефіцієнт заробітку, який визначається як співвідношення між індивідуальною заробітною платою працівника і середньою заробітною платою робітників та службовців, зайнятих у галузях економіки України. Для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу поспіль до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 р. заданими, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Тобто, розмір вказаного вище коефіцієнту прямо залежить від розміру заробітної плати, яку отримував пенсіонер у певному періоді, та визначається за відповідною формулою. Однак, ОСОБА_1, вказуючи, що має право на індивідуальний коефіцієнт заробітної плати після проведення відповідного перерахунку пенсії на рівні 4,5166, не надає жодних доказів, які б підтвердили правильність його висновків. Матеріали справи не містять довідок про заробітну плату ОСОБА_1, в тому числі, отриману в період з жовтня 1987 року по вересень 1988 року. Також відсутні відповідні розрахунки.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги в частині зобовязання відповідача перерахувати ОСОБА_1 пенсію з урахуванням індивідуального коефіцієнту його заробітку на рівні 4,5166 є необґрунтованими та в їх задоволенні слід відмовити.

Крім того, суд зазначає, що позовна вимога в частині зобовязання відповідача здійснити подальшу виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром задоволенню не підлягає, враховуючи таке.

Законом України від 24.12.2015 № 911-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» встановлено, що тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740,00 грн.

Відповідно до Закону України від 06.12.2016 №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», також діє обмеження розміру пенсії. Зокрема, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, а саме: по 31 грудня 2017 року максимальний розмір пенсії не може перевищувати 10740,00 грн., а з 01 липня 2018 14350,00 грн.

Отже, на момент проведення перерахунку пенсії позивачу, наведеними положеннями встановлюються тимчасові обмеження розміру виплачуваної пенсії, які мають імперативний характер, неконституційними не визнавались, є чинними та обов'язковими до виконання органами Пенсійного фонду України.

З урахуванням зазначеного, керуючись частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою повного захисту прав, свобод, інтересів позивача суд, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково, шляхом визнання протиправними дій Чернігівського ОУПФ щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії з урахуванням середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсії за будь-які 12 місяців підряд роботи на території радіоактивного забруднення, з жовтня 1987 року по вересень 1988 року, та зобовязання Чернігівського ОУПФ здійснити позивачу перерахунок пенсії з 01.04.2018 з урахуванням середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсії за будь-які 12 місяців підряд роботи на території радіоактивного забруднення, з жовтня 1987 року по вересень 1988 року, та компенсувати суму недоплат пенсії із урахуванням проведених виплат.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 має бути задоволений частково.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 227, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, вул. Київська, 14/12, м. Чернігів, 14005) до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України (, просп. Миру, 44, м. Чернігів, 14000) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з урахуванням середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсії за будь-які 12 місяців підряд роботи на території радіоактивного забруднення з жовтня 1987 року по вересень 1988 року.

Зобовязати Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з урахуванням середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсії за будь-які 12 місяців підряд роботи на території радіоактивного забруднення з жовтня 1987 року по вересень 1988 року, та компенсувати суму недоплат пенсії із урахуванням проведених виплат, з 01 квітня 2018 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту. Апеляційна скарга, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII ''Перехідні положення'' Кодексу адміністративного судочинства України, подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 06.11.2018.

Суддя С.В. Бородавкіна