Справа № 819/1981/17
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 листопада 2018 року

Київ

справа №819/1981/17

касаційне провадження №К/9901/60347/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.

розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління ДФС у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду 28.03.2018 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.06.2018 в адміністративній справі №819/1981/17 за позовом Приватного агропромислового підприємства "Добрий самарянин" до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Приватне агропромислове підприємство "Добрий самарянин" звернулося у листопаді 2017 року до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 18.10.2017 про збільшення зобов'язання з ПДВ на суму 254434,50грн., № від 18.10.2017, яким застосовано штрафну санкцію за порушення норм регулювання обігу готівки на суму 83488,84грн.; № від 18.10.2017, яким застосовано штрафну санкцію за допущені порушення під час коригування сум податкових зобов'язань зі сплати ПДВ в сумі 5946грн.

Тернопільський окружний адміністративний суд рішенням від 28.03.2018 позовні вимоги задовольнив частково. Скасував частково податкове повідомлення-рішення від 18.10.2017 № на суму 30999,00грн. основного платежу та на суму 15499,50грн. штрафних фінансових санкцій. В решті податкове повідомлення від 18.10.2017 № залишив без змін. Скасував податкове повідомлення-рішення від 18.10.2017 №. У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Львівський апеляційний адміністративний суд постановою від 26.06.2018 рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 28.03.2018 щодо скасування податкового повідомлення-рішення від 18.10.2017 № у сумі 25733,08грн. та розподілу судових витрат, скасував та прийняв нову постанову, якою в задоволенні позову в цій частині відмовив. Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 28.03.2018 змінив, виключивши із абзацу другого резолютивної частини цього рішення речення «В решті дане податкове повідомлення рішення залишити без змін.». В решті рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 28.03.2018 залишив без змін.

Головне управління ДФС у Тернопільській області 23.08.2018 звернулося до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, у якій просило скасувати рішення Тернопільського окружного адміністративного суду 28.03.2018 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.06.2018 в частині задоволених позовних вимог, прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог повністю.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, зокрема статтей 73, 74 Кодексу адміністративного судочинства України, та матеріального права.

Верховний Суд ухвалою від 07.09.2018 зазначену касаційну скаргу залишив без руху на підставі положень частини третьої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України, щодо надання обґрунтованого клопотання про поновлення строку касаційного оскарження з наведенням інших підстав та доказів, які б підтверджували неможливість своєчасного вчинення процесуальної дії зі звернення до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою у строк, та у зв'язку з невиконанням вимог частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на ненадання документу про сплату судового збору, та встановив скаржнику строк для усунення недоліків у десять днів з дня вручення копії ухвали.

На виконання вимог ухвали від 07.09.2018 скаржником надано суду касаційної інстанції клопотання про поновлення строку касаційного оскарження та клопотання про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги щодо надання документу про сплату судового збору за подання касаційної скарги.

Верховний Суд ухвалою від 01.10.2018 продовжив строк для усунення недоліків касаційної скарги щодо надання документу про сплату судового збору, та встановив скаржнику строк для усунення недоліків у десять днів з дня вручення копії ухвали.

У межах встановленого вказаною ухвалою строку скаржником вимоги ухвали виконано в повному обсязі.

В обґрунтування підстав для поновлення строку касаційного оскарження відповідач посилається на те, що копію повного тексту оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції отримано скаржником 23.08.2018, що підтверджується листом Тернопільського окружного адміністративного суду від 25.09.2018.

Враховуючи викладене, а також положення вимог частини другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення, суд вважає, що підстави пропуску відповідачем строку на касаційне оскарження є поважними, у зв'язку з чим такий строк підлягає поновленню.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Частиною шостою статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності.

Такий перелік не є вичерпним.

Зі змісту пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) можна зробити висновок про те, що суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017), а також через складність та інші обставини.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Системний аналіз вищезазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, складу учасників та інших обставин, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, а також крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом позову у справі №819/1981/17 є вимоги про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 18.10.2017 про збільшення зобов'язання з ПДВ на суму 254434,50грн., № від 18.10.2017, яким застосовано штрафну санкцію за порушення норм регулювання обігу готівки на суму 83488,84грн.; № від 18.10.2017, яким застосовано штрафну санкцію за допущені порушення під час коригування сум податкових зобов'язань зі сплати ПДВ в сумі 5946грн.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо безпідставності донарахування відповідачем ПАП грошового зобов'язання з ПДВ в сумі 30999грн. та застосування штрафних санкцій на суму 15499,5грн. відповідно до податкового повідомлення-рішення № за включення останнім суми ПДВ за реалізацію продукції не власного виробництва (сої) до податкового зобов'язання спеціальної декларації з ПДВ за лютий 2015 року. Реалізована позивачем відповідному контрагенту 17.02.2015 соя була сільськогосподарською продукцією власного виробництва документально підтверджується належними бухгалтерськими документами.

Випадків, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, не вбачається. У касаційній скарзі таких застережень, також не міститься.

Отже, постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.06.2018, ухвалена за результатами апеляційного перегляду рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 28.03.2018 у справі щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 18.10.2017 про збільшення зобов'язання з ПДВ на суму 254434,50грн., № від 18.10.2017, яким застосовано штрафну санкцію за порушення норм регулювання обігу готівки на суму 83488,84грн.; № від 18.10.2017, яким застосовано штрафну санкцію за допущені порушення під час коригування сум податкових зобов'язань зі сплати ПДВ в сумі 5946грн., не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись частиною четвертою статті 332, статтями 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. Поновити Головному управлінню ДФС у Тернопільській області пропущений з поважних підстав строк на касаційне оскарження рішення Тернопільського окружного адміністративного суду 28.03.2018 та постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.06.2018 в адміністративній справі №819/1981/17.

2. Відмовити Головному управлінню ДФС у Тернопільській області у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду 28.03.2018 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.06.2018 в адміністративній справі №819/1981/17 за позовом Приватного агропромислового підприємства "Добрий самарянин" до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

3. Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Т.М.Шипуліна Л.І.Бившева В.В.Хохуляк