Справа № 826/10441/16
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2018-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

07 листопада 2018 року м. Київ№ 826/10441/16
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецьке регіональне

виробничо-торгівельне об'єднання "Донецькпромресурси"

до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу

Морозової С.В.

треті особи, які Публічне акціонерне товариство "Сбербанк",

не заявляють Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія самостійних вимог "Авуар-Сервіс"

на предмет спору

про визнання протиправними та скасування рішень

представники позивача - Осьмуха С.О.;

учасників справи, відповідача та третьої особи - не з'явилися;

які були присутні від ТОВ "Фінансова компанія "Авуар-Сервіс" - Суменко Я.А.,

у судовому

засіданні 05.02.2018:

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Донецьке регіональне виробничо-торгівельне об'єднання "Донецькпромресурси" (далі - позивач або ТОВ "Донецьке регіональне виробничо-торгівельне об'єднання "Донецькпромресурси" або ТОВ «ДРВТО «Донецькпромресурси») подало на розгляд Окружному адміністративному суду м. Києва позов до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Морозової С.В. (надалі - відповідач або Морозова С.В. або Нотаріус), у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 29859133 від 01.06.2016, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою Світланою Володимирівною, як державним реєстратором прав на нерухоме майно, про державну реєстрацію переходу права іпотеки від Публічного акціонерного товариства «СБЕРБАНК» (ідентифікаційний код юридичної особи - 25959784) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АВУАР-СЕРВІС» (ідентифікаційний код юридичної особи - 38927622) щодо вбудовано-прибудованого приміщення в цокольному та на першому поверхах житлового будинку літ. А-14, загальною площею 1106,9 (одна тисяча сто шість цілих дев'ять десятих) кв.м, що знаходиться за адресою: Донецька обл., м. Донецьк, проспект Маяковського, будинок 16, яке належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Донецьке регіональне виробничо-торгівельне об'єднання «ДОНЕЦЬКПРОМРЕСУРСИ» (ідентифікаційний код юридичної особи - 20345385);

- визнати протиправним та скасувати Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 29859102 від 01.06.2016, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою Світланою Володимирівною, як державним реєстратором прав на нерухоме майно, про державну реєстрацію переходу права обтяження від Публічного акціонерного товариства «СБЕРБАНК» (ідентифікаційний код юридичної особи - 25959784) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АВУАР-СЕРВІС» (ідентифікаційний код юридичної особи - 38927622) щодо вбудовано-прибудованого приміщення в цокольному та на першому поверхах житлового будинку літ. А-14, загальною площею 1106,9 (одна тисяча сто шість цілих дев'ять десятих) кв.м, що знаходиться за адресою: Донецька обл., м. Донецьк, проспект Маяковського, будинок 16, що належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Донецьке регіональне виробничо-торгівельне об'єднання «ДОНЕЦЬКПРОМРЕСУРСИ» (ідентифікаційний код юридичної особи - 20345385);

- зобов'язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Морозову Світлану Володимирівну, як державного реєстратора прав на нерухоме майно, внести в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації переходу права іпотеки від Публічного акціонерного товариства «СБЕРБАНК» (ідентифікаційний код юридичної особи - 25959784) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АВУАР- СЕРВІС» (ідентифікаційний код юридичної особи - 38927622) щодо вбудовано-прибудованого приміщення в цокольному та на першому поверхах житлового будинку літ. А-14, загальною площею 1106,9 (одна тисяча сто шість цілих дев'ять десятих) кв.м, що знаходиться за адресою: Донецька обл., м. Донецьк, проспект Маяковського, будинок 16, що належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Донецьке регіональне виробничо-торгівельне об'єднання «ДОНЕЦЬКПРОМРЕСУРСИ» (ідентифікаційний код юридичної особи - 20345385);

- зобов'язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Морозову Світлану Володимирівну, як державного реєстратора прав на нерухоме майно, внести в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації переходу права обтяження від Публічного акціонерного товариства «СБЕРБАНК» (ідентифікаційний код юридичної особи - 25959784) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АВУАР-СЕРВІС» (ідентифікаційний код юридичної особи - 38927622) щодо вбудовано-прибудованого приміщення в цокольному та на першому поверхах житлового будинку літ. А-14, загальною площею 1106,9 (одна тисяча сто шість цілих дев'ять десятих) кв.м, що знаходиться за адресою: Донецька обл., м. Донецьк, проспект Маяковського, будинок 16, що належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Донецьке регіональне виробничо-торгівельне об'єднання «ДОНЕЦЬКПРОМРЕСУРСИ» (ідентифікаційний код юридичної особи - 20345385).

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.07.2016 (суддя Федорчук А.Б.) відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено до судового розгляду.

Відповідно до розпорядження щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справ від 10.10.2017 № 4710 справу передано на розгляд судді Пащенку К.С.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.11.2017 (суддя Пащенко К.С.) прийнято справу до провадження та призначено до судового розгляду у судове засідання на 05.02.2018.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.02.2018 судом залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авуар-Сервіс" до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

У судовому засіданні 05.02.2018 судом, за відсутності заперечень представників позивача та третьої особи-2, ухвалено про перехід до стадії письмового провадження на підставі ч. 3 ст. 194 Кодексу адміністративного судочинства України (по тексту - КАС України).

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд зазначає наступне.

Як видно з матеріалів справи, 27.11.2012 між ТОВ "Донецьке регіональне виробничо-торгівельне об'єднання "Донецькпромресурси", як іпотекодавцем, що є майновим поручителем Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудторг", та виступає боржником, і Публічним акціонерним товариством "Дочірній банк Сбербанку Росії", як іпотекодержателем, було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Соболєвою В.Л., зареєстрований в реєстрі за № 8033 (в тексті - Іпотечний договір або Договір іпотеки).

Відповідно до пункту 1.1. Іпотечного договору, за цим договором в забезпечення виконання зобов'язань боржника, які випливають із договору про відкриття кредитної лінії № 18-В/12/27/ЮО, укладеного між боржником та іпотекодержателем 12.10.2012, з усіма змінами і доповненнями до нього, укладеними протягом строку його дії (надалі - основний договір), які перелічені в статті 2 договору та можуть виникнути в майбутньому за чинним основним договором, іпотекодавець передає іпотекодержателю в іпотеку майно, зазначене в пункті 3.1. цього договору.

Згідно з пунктом 3.1. Договору іпотеки, предметом іпотеки за договором є вбудовано-прибудоване приміщення в цокольному та на першому поверхах житлового будинку літ. А-14, загальною площею 1 106,9 кв.м., що знаходиться за адресою: Донецька область, м. Донецьк, проспект Маяковського, будинок 16 (в подальшому - Предмет іпотеки), яке належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого Управлінням комунального господарства виконкому Донецької міської ради 24.09.2001 на підставі рішення Ворошиловської районної ради м. Донецька № 384 від 19.09.2001. Предмет іпотеки зареєстровано за іпотекодавцем - Комунальним підприємством бюро технічної інвентаризації м. Донецька 24.09.2001 в реєстрову книгу № 3 дкв-49 за реєстровим № 5589.

01.06.2016 між Публічним акціонерним товариством "Сбербанк", як іпотекодержателем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Авуар-Сервіс", як новим іпотекодержателем, укладено договір про відступлення прав за договорами іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. 01.06.2016, зареєстровано в реєстрі за № 2351 (нижче - Договір про відступлення).

У відповідності до розділу 1 Договору про відступлення, між іпотекодержателем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фудторг» (боржник) був укладений договір про відкриття кредитної лінії № 18-В/12/27/ЮО від 12.10.2012 з усіма змінами, доповненнями і додатками до нього (Кредитний договір). З метою забезпечення виконання зобов'язань боржника за Кредитним договором були укладені договори іпотеки, вказані в Додатку № 1 до цього Договору, з усіма змінами, доповненнями та додатками до них.

Пунктом 2.2. Договору про відступлення встановлено, що новий іпотекодержатель з дати укладення набуває право замість іпотекодержателя одержати переважно перед іншими кредиторами боржника задоволення всіх своїх вимог (повернення суми основної заборгованості, сплати нарахованих процентів, комісій, можливої неустойки (штраф, пеня), відшкодування збитків тощо), які випливають з Кредитного договору та/або Договору відступлення та/або Іпотечних договорів, за рахунок майна переданого в іпотеку на підставі Іпотечних договорів та в порядку, визначеному Іпотечними договорами, Законом України «Про іпотеку», Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також іншими нормами чинного законодавства.

За п. 3.6. Договору про відступлення, відомості про відступлення прав за іпотечними договорами підлягають державній реєстрації в Державному реєстрі за рахунок нового іпотекодержателя. Іпотекодержатель зобов'язаний сприяти та вчинити всі необхідні дії, які вимагаються чинним законодавством для державної реєстрації в Державному реєстрі відомостей про відступлення прав за іпотечними договорами (зокрема, у випадку такої необхідності, для внесення відомостей до Державного реєстру про відступлені права, в тому числі запису про зміну іпотекодержателя/обтяжувача за Іпотечними договорами, надати відповідне повідомлення/заяву нотаріусу/реєстратору тощо).

Раніше, 22.09.2015 між іпотекодержателем, новим іпотекодержателем та боржником був укладений договір факторингу № 2, відповідно до якого іпотекодержатель відступив новому іпотекодержателю усі права за Кредитним договором. З положень вказаного правочину слідує, що сторони підтверджують, що в дату укладення договору, а саме 01.06.2016, іпотекодержатель відступив (передав) новому іпотекодержателю усі права, в тому числі, але не обмежуючись, всі права вимоги за Кредитним договором, а іпотекодержатель, відповідно, вибув з будь-яких правовідносин за Кредитним договором.

Наразі суд зауважує, що про обставини укладення відміченого вище договору факторингу слідує з рішення Господарського суду міста Києва від 06.10.2016, залишеного без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.12.2016, у справі № 910/13020/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецьке регіональне виробничо-торгівельне об'єднання "Донецькпромресурси" до 1) Публічного акціонерного товариства "Сбербанк", 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Авуар-Сервіс", третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Соболєва В.Л., третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Морозова С.В., про визнання договору відступлення прав за договорами іпотеки недійсним та скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про суб'єкта іпотекодержателя та обтяжувача майна - вбудовано-прибудованого приміщення в цокольному та на першому поверхах житлового будинку літ. А-14, загальною площею 1 106,9 кв.м., що знаходиться за адресою: Донецька обл., м. Донецьк, проспект Маяковського, будинок 16 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Авуар-Сервіс", яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач зауважує, що з інформаційної довідки № 60439587 від 01.06.2016 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна стало відомо про внесені відповідачем записи про суб'єкта іпотекодержателя та обтяжувача - Товариство з обмеженою відповідальністю - Фінансова компанія «АВУАР-СЕРВІС» (ідентифікаційний код юридичної особи - 38927622). З наведеної інформації вбачається, що Нотаріусом було зареєстровано перехід речового права, похідного від права власності, - іпотеки та обтяження нерухомого майна, що належить на праві приватної власності ТОВ «ДРВТО Донецькпромресурси», від ПАТ «СБЕРБАНК» до ТОВ «Фінансова компанія «АВУАР-СЕРВІС». Проте, як стверджує позивач, зазначеними діями Морозової С.В., яка діяла як державний реєстратор прав на нерухоме майно, порушений порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, порушені положення Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зокрема, ТОВ "Донецьке регіональне виробничо-торгівельне об'єднання "Донецькпромресурси" наголошує про наявність підстав для відмови Нотаріусом у відповідній реєстрації, оскільки з відомостей, що містяться в інформаційній довідці № 59029838 від 13.05.2016 та інформаційній довідці № 60439587 від 01.06.2016 вбачаються суперечності щодо інформації про суб'єктів іпотекодержателя та обтяжувача нерухомого майна, що належить на праві приватної власності позивачу, однак такі суперечності не були встановлені. Зазначені незаконні, як переконаний позивач, дії відповідача, призвели до порушення прав та законних інтересів ТОВ «ДРВТО «Донецькпромресурси» внаслідок державної реєстрації переходу речового права (іпотеки) та обтяження на нерухоме майно, що належить позивачу на праві приватної власності, до іншої особи.

Відповідно до статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (стаття 3 КАС України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

За визначенням статті 4 КАС України, публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

З аналізу наведених норм убачається, що при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду справ недостатньо застосовувати виключно формальний критерій - визначення суб'єктного складу спірних правовідносин, адже визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника.

Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин. Спір є приватноправовим також у тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

В силу ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд принагідно відмічає, що правові висновки в частині правових питань «визначення предметної юрисдикції справи, при встановленні якої має бути враховано суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлені вимоги, характер спірних правовідносин, зміст та юридична природи обставин у справі» відображено Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 жовтня 2018 року (справа № 357/14358/15-а).

Пунктом 1 частини другої статті 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Наведені норми узгоджуються з положеннями статей 2, 4 та 19 КАС України (у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року), якими визначено завдання адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального Кодексу України (по ухвалі - ЦПК України), у редакції, чинній на час прийняття оскаржених рішень, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав: фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з &?о;…&? ; питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів &?н;…&gт;». Суд дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, «встановленим законом».

Відповідно до ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах. Адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватноправовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

У відповідності до ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Предметом спору у цій справі в окремій її частині, як випливає зі змісту фактичних обставин справи, є реєстраційні дії відповідача із державної реєстрації переходу права іпотеки та обтяження від третьої особи-1 до третьої особи-2.

Так, суд відмічає, що оскарження рішень відповідача відбувається в контексті матеріально-правового питання реєстрації останнім переходу права, по-перше, іпотеки, як похідного речового права від права власності, по-друге, обтяження на Предмет іпотеки до третьої особи-2, про що Нотаріусом вчинено відповідні реєстраційні дії, а тому, з огляду на обставини як належності позивачу Предмета іпотеки на праві власності, так і укладення між позивачем та третьою особою-1 Іпотечного договору, а також наявного Договору про відступлення, згідно п. 3.6. якого випливає про можливість державної реєстрації в Державному реєстрі відомостей про відступлення прав за іпотечними договорами, зокрема, і записів про зміну іпотекодержателя/обтяжувача за Договором іпотеки, за висновками суду, спір фактично обумовлений порушенням приватного особистого інтересу ТОВ «ДРВТО «Донецькпромресурси», як власника Предмету іпотеки в площині питань договірних відносин між останнім, як іпотекодавцем, та ПАТ «СБЕРБАНК», як іпотекодержателем, і, у такому випадку, управлінські дії відповідача, в розрізі наслідків, пов'язані з порушенням, як виокремлюється позивачем в позові, законного інтересу останнього, що, виходячи із суті інтересу, за захистом якого звернувся позивач, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи всіх обставин у справі, обумовлює приватноправовий характер спору. Відтак спір не є публічно-правовим, а тому підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі й обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28 серпня 2018 року (справа № 802/2236/17-а).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. Аналогічні приписи щодо підстав для закриття провадження у справі містилися в редакції КАС України, що діяла на час виникнення спірних відносин.

Враховуючи викладене, зважаючи на предметну юрисдикцію та характер правовідносин у цій справі, суд вважає, що даний спір про скасування рішень, а також похідних, по суті, вимог про зобов'язання внести записи, непідвідомчій адміністративному суду, а є таким, що підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 238 КАС України.

Керуючись ст.ст. 238, 241-243, 248 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі № 826/10441/16 за адміністративним позовом б/н від 07.07.2016 Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецьке регіональне виробничо-торгівельне об'єднання "Донецькпромресурси".

Ухвала, відповідно до змісту ч. 1 ст. 256 та ч. 2 ст. 238, п. 13 ч. 1 ст. 294 КАС України, набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена.

Суддя К.С. Пащенко