Справа № 823/1930/18
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2018-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/1930/18 Суддя (судді) першої інстанції: В.А. Гайдаш
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В.,

Кучми А.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Прудиус І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2018 року (повний текст рішення складено 09.08.2018) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, третя особа - Міністерство внутрішніх справ України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року позивач, ОСОБА_3, звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати висновок відповідача про результати розгляду звернення позивача від квітня 2018 року, затвердженого т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Черкаській області Худенка М.М.;

- визнати протиправним та скасувати висновок відповідача про призначення одноразової грошової допомоги позивачу від 17 квітня 2018 року, затверджено/відмовлено т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Черкаській області Худенка М.М.;

- визнати протиправною відмову відповідача у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги позивачу викладену в листі від 17.03.2018 №29/К-27 т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Черкаській області Худенка М.М.;

- зобовязати відповідача скласти висновок про призначення одноразової грошової допомоги позивачу та прийняти рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги позивачу у 300 розмірі прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про національну поліцію» для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2018 року відмовлено у задоволенні позову повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу у якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що відповідно до підпункту 4 пункту 5 Розділу 1 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого Наказом МВС України від 11.01.2016 № 4 має право на отримання одноразової гршошової допомоги.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що у матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів на місці ухвалила проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами не заперечується, що позивач проходив службу в поліції на посаді старшого слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров'я особи слідчого відділу Смілянського відділу Головного управління Національної поліції в Черкаській області та наказом від 03.11.2017 №293 о/с звільнений зі служби в поліції за п. 7 (за власним бажанням) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААА №876150 від 15.12.2017 позивачу з 15.12.2017 встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаних з проходженням службових обов'язків.

15 січня 2018 року позивач звернувся до Головного управління Національної поліції в Черкаській області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності.

Головне управління Національної поліції в Черкаській області листом від 17.04.2018 №29/К-27 повідомив позивача про відсутність правових підстав для нарахування та виплати позивачу одноразової грошової допомоги, у зв'язку з тим, що причина звільнення позивача зі служби в поліції не відповідає вимогам п. 4 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» та повернув подані позивачем документи.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог та зазначив, що однією з умов для призначення та виплати одноразової грошової допомоги відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» є дотримання звільнення особи з поліції, а саме внаслідок захворювання, повязаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, тобто згідно п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції), однак позивача наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 03.11.2017 №293 звільнено зі служби в поліції за п. 7 (за власним бажанням) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Порядок призначення та отримання поліцейськими одноразової грошової допомоги, розміри та підстави, за яких призначення та виплата допомоги не здійснюється, визначено статтями 97-101 Закону України «Про національну поліцію».

Згідно з ч. 2 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до ч. 6 ст.100 Закону України «Про Національну поліцію» особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, визначеної цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення в них такого права.

З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, відповідно до статей 97 - 101 Закону України «Про Національну поліцію», наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджений (далі - Порядок № 4), який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - ОГД) у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

В пункті 5 Розділу І Порядку № 4 визначено випадки, за яких призначається ОГД у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського, зокрема, пп.5 п.4 р.І якого передбачено випадки, за яких призначається ОГД у разі пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ - обставина, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Згідно з пп.2 п.1 р.ІІ цього Порядку днем виникнення права на отримання ОГД є у разі встановлення поліцейському інвалідності - дата, з якої встановлено інвалідність, що зазначена в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, у разі відсутності дати, з якої встановлено інвалідність, - дата видачі довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії.

Згідно з п.п.1, 2, 7 р.IV наведеного Порядку висновок про призначення ОГД складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівниками фінансового та кадрового підрозділів органу поліції, навчального закладу, в якому поліцейський проходить (проходив) службу.

Висновок про призначення ОГД затверджує/відмовляє у територіальних органах поліції, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції, закладах та установах, що належить до сфери управління Національної поліції України - керівник відповідного органу, закладу, установи або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію» одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Таким чином, обов'язковими умовами для виплати одноразової грошової допомоги за п.4 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію» є визначення поліцейському не пізніше 6 місяців після звільнення з поліції інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного зі службою в поліції. При цьому, підставою для звільнення з поліції має бути саме відповідне захворювання, поранення (контузія, травма або каліцтво).

Тобто, для набуття права на отримання одноразової грошової допомоги за п.4 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейського має бути звільнено на підставі п.2 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.

З аналізу вказаних правових норм, вбачається обов'язкова одночасна наявність трьох умов, а саме: причина інвалідності, час настання інвалідності та причина звільнення.

Із матеріалів справи вбачається, що позивача було звільнено із поліції за п.7 (за власним бажанням) ч.1 ст.77 Закону України «Про національну поліцію», а не за п.2 (через хворобу) ч.1 ст.77 ст.77 Закону України «Про національну поліцію», що виключає виникнення у позивача права на призначення та виплати одноразової грошової допомоги за п.4 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію».

А тому, відповідачем правомірно відмовлено у затвердженні висновку про призначення позивачу одноразової грошової допомоги внаслідок встановлення інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням службових обов'язків.

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, третя особа - Міністерство внутрішніх справ України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2018 року - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2018 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст.. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Н.В.Безименна,

А.Ю.Кучма

v