Справа № 456/864/18
Суддя: Гула Л. В.
Дата ухвалення: 2018-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/864/18
Провадження № 2-а/456/73/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2018 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючої судді Гули Л. В.

з участю секретаря Петренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови в справі про порушення митних правил №0006/12600/18 від 05.03.2018,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом та просить визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 0006/12600/18 від 05.03.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачка покликалася на те, що 05.03.2018 посадовою особою ОСОБА_2 митниці ДФС винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0006/12600/18, якою її визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300% несплаченої суми митних платежів на суму 642107,55 грн. На думку відповідача, з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів вона заявила в електронних митних деклараціях №209040000/2016/001993 від 26.04.2016, №209040000/2016/010958 від 14.09.2016 та №209040000/2016/017779 від 29.12.2016 неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД, та надала з цією ж метою органу доходів і зборів документи, що містять такі відомості. Однак при винесенні оскаржуваної постанови відповідач не врахував, що декларування товарів здійснювалось нею на підставі зовнішньоекономічного договору № 15/9170/15 від 10.02.2016, а також документів, які надавались їй директором ПТВМП «Діана» ОСОБА_3 та відповідними перевізниками. Про наявність та походження інших документів та відомостей, про які йдеться в оскаржуваній постанові, їй нічого не було відомо і жодним чином не могло бути відомо, адже вона не декларувала вантаж при виїзді з ОСОБА_4 і жодного разу не мала ніякого контакту з підприємством продавцем товару.

Так, під час декларування першої партії вантажу «посуду столового та кухонного глазурованого, виготовленого з кераміки (фаянсу) різного кольору, в асортименті» за митною декларацією № 209040000/2016/001536 від 19.04.2016 відповідно до статей 257, 418 МК України та наказу Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 631 нею подавались до митного оформлення наступні документи: міжнародна автотранспортна накладна (CMR) № 0014569 від 12.04.2016; рахунок-фактура (invoice) № 061110608 від 12.04.2016; зовнішньоекономічний договір №15/9170/15 від 10.02.2016; свідоцтво про хімічний склад від 22.03.2016; декларація відповідності щодо якості товарів № 02/16 від 03.03.2016; копія митної декларації країни відправлення (ОСОБА_4) 16PL323020E0008026 від 12.04.2016. На підставі вказаних документів, отриманих від директора ПТВМП «Діана» ОСОБА_3 та перевізника ТзОВ «Дрогобицьке АТП 24663», який доставив вантаж до місця прибуття митного поста «Стрий» Львівської митниці ДФС, відповідно до Договору-доручення на декларування товарів № 02 від 11.01.2013 та ст. 69 МК України нею було задекларовано імпортований товар за кодом згідно з УКТ ЗЕД НОМЕР_1. Усі наявні документи однозначно свідчили про те, що код товару згідно з УКТ ЗЕД НОМЕР_1 було класифіковано абсолютно вірно. Зазначений код також був вказаний у всіх супровідних документах, поданих до митного оформлення, в тому числі, в копії митної декларації країни відправлення (ОСОБА_4) 16PL323020E0008026 від 12.04.2016.

Відповідно до ст. 336 МК України посадовими особами митниці було застосовано наступні форми митного контролю: перевірка документів та відомостей на зазначений товар із застосуванням інформаційних технологій згідно зі ст. 337 МК України; митний огляд товару зі складанням акту огляду згідно з п. 2 ст. 338 МК України з проведенням фотографування імпортованого товару.

За результатами проведення митного огляду посадовою особою Львівської митниці ДФС встановлено, що товар відповідає відомостям, заявленим в електронній митній декларації та товаросупровідних документах, жодних розбіжностей виявлено не було, що відображено в Акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 19.04.2016 № 209040000/2016/000198.

Більше того, під час проведення митного огляду з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товару згідно з УКТ ЗЕД, посадовою особою Львівської митниці ДФС відповідно до ст. 336 МК України та наказу Міністерства фінансів України від 31.05.2012 № 654, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2012 за № 1071/21383, були відібрані проби (зразки) товару в кількості 8 (вісім) одиниць та скеровані до Львівського відділу з питань експертизи та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС.

Висновком про дослідження зразків товарів Львівського відділу з питань експертизи та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС № 111 від 22.04.2016 встановлено, що імпортований товар є посудом столовим та кухонним глазурованим, виготовленим з камяної кераміки.

З метою контролю за правильністю класифікації товарів, поданих до митного оформлення згідно з УКТ ЗЕД, на підставі висновку про дослідження зразків товарів Львівського відділу з питань експертизи та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС № 111 від 22.04.2016, результати якого підтвердили характеристики товару, відділом класифікації товарів Львівської митниці ДФС відповідно до Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Міністерста фінансів України від 30.05.2012 № 650, прийнято Рішення про визначення коду товару від 25.04.2016 №КТ-201-2016. В зазначеному рішенні визначено код товару згідно з УКТ ЗЕД НОМЕР_2.

Тобто, спочатку лабораторними дослідженнями, а згодом і митницею було визначено, що імпортований товар є «посудом столовим та кухонним, виготовленим з камяної кераміки» і аж ніяк не є «фарфором столовим» з кодом згідно з УКТ ЗЕД НОМЕР_3, як вказано в оскаржуваній постанові про порушення митних правил №0006/12600/18.

Враховуючи, що відповідно до ч. 7 ст. 69 МК України рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обовязковим та беручи до уваги той факт, що вона погодилася з цим рішенням і не оскаржувала його у порядку, встановленому главою 4 МК України, нею було задекларовано зазначений вантаж за кодом товару згідно з УКТ ЗЕД НОМЕР_2 за електронною митною декларацією №209040000/2016/001993 від 26.04.2016, як встановлено Львівською митницею ДФС.

Інші партії вантажу, які імпортувались ПТВМП «Діана» за зовнішньоекономічним договором № 15/9170/15 від 10.02.2016, по яких вона подала електронні митні декларації № 209040000/2016/010958 від 14.09.2016 та №209040000/2016/017779 від 29.12.2016, декларувалися нею з урахуванням дійсного висновку про дослідження зразків товарів Львівського відділу з питань експертизи та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС № 111 від 22.04.2016 та Рішення про визначення коду товару Відділу класифікації товарів Львівської митниці ДФС від 25.04.2016 № КТ-201-2016, що є обовязковим як для декларанта, так і для митних органів відповідно до ч. 7 ст. 69 МК України. Вказане рішення про визначення коду товару нею було внесено в графу 44 електронних митних декларацій №209040000/2016/010958 від 14.09.2016 та №209040000/2016/017779 від 29.12.2016.

Крім того, позивачка зазначає, що обовязки по декларуванню товару відповідно до ст. 266 МК України нею були виконані якісно та в повній мірі, відповідно до чинного законодавства України, а також Договору-доручення на декларування товарів № 02 від 11.01.2013 між ФОП ОСОБА_5 та ПТВМП «Діана», без жодного умислу щодо заявлення недостовірних відомостей щодо імпортованого товару та заниження митної вартості, адже вона предявила до митного оформлення виключно ті документи, які були їй надані директором ПТВМП «Діана» та перевізником, в тому числі Рішення про визначення коду товару. Дані документи ніким не скасовані чи визнані недійсними, що свідчить про відсутність в її діях умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_6 підтримали позовні вимоги, просять скасувати постанову в справі про порушення митних правил за відсутністю в її діях ознак порушення таких та не брати до уваги зазначені в позовній заяві обставини щодо порушення відповідачем строків притягнення позивачки до відповідальності як підставу для скасування оспорюваної постанови.

Представник відповідача ОСОБА_2 митниці Державної фіскальної служби ОСОБА_7 в судове засідання не зявилася, 11.07.2018 подала відзив на позов, в обґрунтування якого зазначила, що протягом квітня-грудня 2016 року на підставі зовнішньоекономічного контракту від 10.02.2016 № 15/9170/15, укладеного між компанією «Zaklady Porcelany Stolowej «Lubiana» S.A. та «Приватним торгово-виробничим малим підприємством «Діана», на митну територію України переміщений товар «Столова кераміка (CERAMIKA STOLOWA)». З метою випуску вказаного товару у вільний обіг до митного посту «Стрий» Львівської митниці ДФС були подані заповнені електронні митні декларації (ЕМД) в режимі «ІМ-40 ДЕ» та відповідні товаросупровідні документи. Поданим ЕМД присвоєно реєстраційні номери: №209040000/2016/001993 від 26.04.2016, № 209040000/2016/010958 від 14.09.2016 та №209040000/2016/017779 від 29.12.2016. Відповідно до графи 14 ЕМД декларування товарів здійснено фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 згідно з Договором-дорученням на декларування товарів № 02 від 11.01.2013. Згідно з даними, вказаними у графах 54 ЕМД, декларації подані до митного оформлення громадянкою України ОСОБА_1, що засвідчено її електронним цифровим підписом. Відповідно до графи 31 ЕМД декларантом ОСОБА_1 заявлено органу доходів і зборів наступні відомості про товари: «Посуд столовий та кухонний глазурований, виготовлений з камяної кераміки, різного кольору, в асортименті», у графі 33 ЕМД зазначений код товару згідно з УКТ ЗЕД НОМЕР_2, у графі 47 ЕМД ставка мита 5%, ставка ПДВ 20%. На підставі поданих товаросупровідних документів Львівською митницею ДФС було здійснено митне оформлення та випущено у вільний обіг товари за вищевказаними ЕМД. З метою перевірки законності зазначених зовнішньоекономічних операцій ОСОБА_2 митницею ДФС листом від 16.05.2017 № 174/8/30-70-20-01-18 на адресу Департаменту організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ДФС скеровано проект запиту до митних органів ОСОБА_4. 12.12.2017 року до ОСОБА_2 митниці ДФС листом ДФС від 12.12.2017 №34505/7/99-99-20-02-01-17 надійшли копії документів від митних органів ОСОБА_4, а саме: рахунок-фактура (invoice) № 061112009 від 27.12.2016, № 061111412 від 12.09.2016; експортні декларації митних органів ОСОБА_4 MRN №16PL323020E0008026 від 12.04.2016, MRN № 16PL321050E0087120 від 27.12.2016, MRN № 16PL321050E0061102 від 12.09.2016. У ході аналізу отриманих документів встановлено, що інформація, яка міститься в експортних деклараціях, надісланих митними органами ОСОБА_4, є відмінною від поданих до митного контролю експортних деклараціях, а саме: в частині опису переміщуваного товару та коду товару. Так, відповідно до отриманих документів встановлено, що на митну територію України надійшов товар «Фарфор столовий (PORCELANA STOLOWA), код товару НОМЕР_3». Крім того, листом митної адміністрації ОСОБА_4 від 02.11.2017 № 0201-ZCMP.541.787.2017.JC повідомлено, що відповідним підрозділом Поморської митно-фіскальної установи не встановлено випадків видачі сертифіката EUR.1 підприємству Zaklad Porcelany Lubiana S.A. За результатами проведених розрахунків при зміні коду товару на дату подання товарів до митного оформлення встановлено різницю суми митних платежів, установлених законодавством України при імпорті цих товарів, які підлягають сплаті з урахуванням зміни коду товару, в розмірі 214035,85 грн. Таким чином, ОСОБА_1 заявлено в ЕМД з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД, та надано з цією ж метою органу доходів і зборів документи, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з ЕКТ ЗЕД. Вказані дії ОСОБА_1 призвели до неправомірного зменшення розміру митних платежів на загальну суму 214035,85 грн. Тобто, позивачкою як досвідченим брокером, яка добре володіє законодавством у сфері митного оформлення товарів, належним чином не взято до уваги інформацію, яка міститься в наданих їй для митного оформлення документах, не використано право щодо витребування додаткових документів, відомостей, інформації щодо товару, який підлягає декларуванню. Усвідомлюючи наслідки протиправного характеру своїх дій, ОСОБА_1 передбачала їх наслідки та свідомо їх допустила, подавши ЕМД з недостовірними відомостями, необхідними для визначення коду товару за УКТ ЗЕД, чим вчинила порушення митних правил, передбачене ст. 485 МК України.

Заслухавши пояснення позивачки, її представника, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно та всебічно зясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що 05.03.2018 постановою у справі про порушення митних правил № 0006/12600/18 позивачку ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що становить 642107,55 грн. /а.с. 8-13/.

Із вказаної постанови та протоколу про порушення митних правил №0006/12600/18 від 06.02.2018 слідує, що підставою накладення на позивачку стягнення стало заявлення нею в електронних митних деклараціях з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, а саме: в ЕМД зазначено відомості про товар «Посуд столовий та кухонний глазурований, виготовлений з камяної кераміки, різного кольору, в асортименті» код товару згідно з УКТ ЗЕД НОМЕР_2, ставка мита 5%, ставка ПДВ 20%, однак згідно з інформацією, яка міститься в електронних деклараціях, надісланих митними органами ОСОБА_4, на митну територію України надійшов товар «Фарфор столовий (PORCELANA STOLOWA), код товару НОМЕР_3». Загальна різниця суми митних платежів, установлених законодавством України на імпорт цих товарів, які підлягають сплаті з урахуванням коду товару, складає 214035,85 гривень /а.с. 104-108/.

Частиною 1 ст. 458 МК України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Отже, однією з обовязкових ознак порушення митних правил як адміністративного правопорушення є протиправність дій.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

Згідно з ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Згідно з ч. 5 ст. 265 МК України декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм Митного кодексу (ч. 1 ст. 51 МК України).

Згідно з ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частина 2 ст. 53 МК України визначає документи, що підтверджують митну вартість товарів.

Згідно з ч. 3 ст. 53 МК України у разі, якщо документи, зазначені у ч. 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобовязані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

За диспозицією статті 485 МК України відповідальність настає за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Суб'єктивна сторона даного правопорушення характеризується лише умисною формою вини.

Судом встановлено, що між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5 та ОСОБА_1 15.09.2011 укладено трудовий договір, відповідно до якого остання зобовязана виконувати обовязки декларанта здійснювати декларування товарів і транспортних засобів, які переміщуються через митний кордон України субєктами ЗЕД, проводити консультування субєктів ЗЕД з питань здійснення митної справи та міжнародних перевезень вантажів; вести бухгалтерський облік та подавати звітність, передбачену податковим законодавством України /а.с. 164/.

Згідно з договором-дорученням на декларування товарів № 02 від 11.01.2013 ФОП ОСОБА_5, що здійснює декларування на підставі Ліцензії на право здійснення митної брокерської діяльності від 03.10.2011, зобовязалася за обумовлену плату і в обумовлений термін надавати послуги по декларуванню товарів, вантажів, транспортних засобів та інших предметів ПТВМП «Діана», що переміщуються через митний кордон України, а також надавати інші, повязані із зовнішньоекономічною діяльністю ПТВМП «Діана», послуги /а.с. 165/.

Згідно з п. 3.1.1 вищевказаного договору ПТВМП «Діана» зобов'язане до початку митного оформлення кожної відправки/надходження товарів надавати Виконавцю всі необхідні для митного оформлення документи.

Відповідно до п. 7.3 договору ПТВМП «Діана» несе повну юридичну відповідальність за достовірність даних, зазначених ним у документах.

Судом встановлено, що між заводом столової кераміки «Lubiana» S.A. (ОСОБА_4) та ПТВМП «Діана» (Україна) укладено контракт на поставку фаянсу № 15/9170/15 від 10.02.2016 /а.с. 24-27/.

Із заяви про виготовлення керамічних виробів (фаянсу), наданої заводом «Lubiana» S.A., слідує, що керамічний посуд виготовляється заводом «Lubiana» S.A. і весь технологічний процес, починаючи з приготування сировини шляхом формування, відливання, випалення, скління та художнього оформлення, відбувається на їх виробництві. Виготовлення проводиться з маси керамічної (каолін, глина, кварц, крейда та ін.). Для кераміки встановлюється код 6912 Протоколу Європейського парламенту /а.с. 29/.

З оскаржуваної постанови судом встановлено, що протягом квітня-грудня 2016 року на підставі зовнішньоекономічного контракту від 10.02.2016 №15/9170/15, укладеного між компанією «Zaklady Porcelany Stolowej «Lubiana» S.A. та «Приватним торгово-виробничим малим підприємством «Діана», на митну територію України переміщений товар «Столова кераміка (CERAMIKA STOLOWA)».

З метою випуску вказаного товару у вільний обіг до митного посту «Стрий» Львівської митниці ДФС були подані заповнені електронні митні декларації (ЕМД) в режимі «ІМ-40 ДЕ» та відповідні товаросупровідні документи. Поданим ЕМД присвоєно реєстраційні номери: № 209040000/2016/001993 від 26.04.2016, №209040000/2016/010958 від 14.09.2016 та № 209040000/2016/017779 від 29.12.2016.

Відповідно до графи 14 ЕМД декларування товарів здійснено фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 згідно з Договором-дорученням на декларування товарів №02 від 11.01.2013.

Згідно з даними, вказаними у графах 54 ЕМД, декларації подані до митного оформлення громадянкою України ОСОБА_1, що засвідчено її електронним цифровим підписом.

Відповідно до графи 31 ЕМД декларантом ОСОБА_1 заявлено органу доходів і зборів наступні відомості про товари: «Посуд столовий та кухонний глазурований, виготовлений з камяної кераміки, різного кольору, в асортименті», у графі 33 ЕМД зазначений код товару згідно з УКТ ЗЕД НОМЕР_2, у графі 47 ЕМД ставка мита 5%, ставка ПДВ 20%.

На підставі поданих товаросупровідних документів Львівською митницею ДФС було здійснено митне оформлення та випущено у вільний обіг товари за вищевказаними ЕМД.

З метою перевірки законності зазначених зовнішньоекономічних операцій ОСОБА_2 митницею ДФС листом від 16.05.2017 № 174/8/30-70-20-01-18 на адресу Департаменту організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ДФС скеровано проект запиту до митних органів ОСОБА_4.

У ході аналізу отриманих документів встановлено, що інформація, яка міститься в експортних деклараціях, надісланих митними органами ОСОБА_4, є відмінною від поданих до митного контролю експортних деклараціях, а саме: в частині опису переміщуваного товару та коду товару. Так, відповідно до отриманих документів встановлено, що на митну територію України надійшов товар «Фарфор столовий (PORCELANA STOLOWA), код товару НОМЕР_3». Листом митної адміністрації ОСОБА_4 від 02.11.2017 № 0201-ZCMP.541.787.2017.JC повідомлено, що відповідним підрозділом Поморської митно-фіскальної установи не встановлено випадків видачі сертифіката EUR.1 підприємству Zaklad Porcelany Lubiana S.A.

На підставі отриманої інформації відповідач дійшов висновку, що ОСОБА_1 заявлено в ЕМД з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та надано з цією ж метою органу доходів і зборів документи, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД, що призвело до неправомірного зменшення розміру митних платежів на загальну суму 214035,85 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до ч. 6 ст. 264 МК України митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою органу доходів і зборів, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій.

Відповідно до положень ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Під час здійснення ОСОБА_1 митного оформлення ЕМД за номерами: №209040000/2016/001993 від 26.04.2016, № 209040000/2016/010958 від 14.09.2016 та №209040000/2016/017779 від 29.12.2016 - «Посуду столового та кухонного глазурованого, виготовленого з кераміки (фаянсу) різного кольору, в асортименті» нею було задекларовано імпортований товар за кодом згідно з УКТ ЗЕД НОМЕР_2.

Для митного оформлення вказаного товару позивачкою було подано наступні документи: міжнародна автотранспортна накладна (CMR) № 0014569 від 12.04.2016; рахунок-фактура (invoice) № 061110608 від 12.04.2016; зовнішньоекономічний договір № 15/9170/15 від 10.02.2016; свідоцтво про хімічний склад від 22.03.2016; декларація відповідності щодо якості товарів №02/16 від 03.03.2016; копія митної декларації країни відправлення (ОСОБА_4) 16PL323020E0008026 від 12.04.2016.

Відповідно до ст. 366 МК України посадовими особами були застосовані наступні форми митного контролю: перевірка документів та відомостей на зазначений товар із застосуванням інформаційних технологій згідно із ст. 337 МК України; митний огляд товару зі складанням акту огляду згідно з п. 2 ст. 338 МК України з проведенням фотографування імпортованого товару.

За результатами проведення митного огляду посадовою особою Львівської митниці ДФС встановлено, що товар відповідає відомостям, заявленим у електронній митній декларації та товаросупровідних документах, жодних розбіжностей виявлено не було, що відображено в Акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 19.04.2016 № 209040000/2016/000198 /а.с. 31/.

Згідно з висновком Львівського відділу з питань експертизи та досліджень спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС № 111 від 22.04.2016 досліджені зразки товару ідентифіковано як столовий та кухонний глазурований посуд, виготовлений з кераміки (фаянсу) /а.с. 32-35/.

Рішенням про визначення коду товару від 25.04.2016 № КТ-201-2016 визначено код імпортованого товару 691200300 /а.с. 36/.

Відповідно до ч. 7 ст. 69 МК України рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обовязковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Позивачка ОСОБА_1 погодилася з рішенням відділу класифікації товарів Львівської митниці ДФС про визначення коду товару від 25.04.2016 № КТ-201-2016 та не оскаржувала його у порядку, встановленому главою 4 МК України, а тому нею було задекларовано імпортований вантаж за кодом товару згідно з УКТ ЗЕД НОМЕР_2 за електронними митними деклараціями № 209040000/2016/001993 від 26.04.2016, № 09040000/2016/010958 від 14.09.2016 та № 209040000/2016/017779 від 29.12.2016.

Відповідно до ст. 416 МК України митний брокер - це підприємство, що надає послуги з декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України

Взаємовідносини митного брокера з особою, яку він представляє, визначаються відповідним договором (ст. 417 МК України).

З матеріалів справи вбачається, що позивачка при подачі митних декларацій №209040000/2016/001993 від 26.04.2016, № 209040000/2016/010958 від 14.09.2016 та №209040000/2016/017779 від 29.12.2016 діяла як агент митного оформлення, тобто відповідно до ст. 418 МК України як фізична особа - резидент, що перебуває в трудових відносинах з митним брокером і безпосередньо виконує в інтересах особи, яку представляє митний брокер, дії, пов'язані з пред'явленням органу доходів і зборів товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також документів, потрібних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

В даному випадку, у спірних правовідносинах позивачка діяла виключно в межах укладеного договору-доручення про надання послуг по декларуванню товару, на підставі отриманих від замовника ПТВМП «Діана» документів та відомостей, що підтверджується наявними у матеріалах доказами та поясненнями сторін у справі.

Крім цього, жодними нормативними актами не передбачено обовязок декларанта перевіряти дані, що зазначені в товаросупровідних документах при заповненні митних декларацій.

Також з матеріалів справи слідує, що у позивачки на момент подання декларацій інших даних стосовно характеристики імпортованого товару не було.

Щодо посилання відповідача при винесенні спірної постанови на експортні декларації митних органів ОСОБА_4, відповідно до яких встановлено, що на митну територію України надійшов товар «Фарфор столовий (PORCELANA STOLOWA), код товару НОМЕР_3», то суд зазначає, що такі відомості не спростовують висновків суду про правомірність дій позивачки при внесенні відомостей про код товару до електронних декларацій, оскільки остання при декларуванні ввезених товарів використовувала інформацію, наявну в документах, наданих директором ПТВМП «Діана» ОСОБА_3 та перевізником ТзОВ «Дрогобицьке АТП 24663», для внесення відомостей до декларацій та з посиланням на рішення про визначення коду товару від 25.04.2016.

Порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України, характеризуються умисною (активною) формою вини, зокрема, заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей, необхідних для визначення митної вартості товару, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Зі змісту даної норми випливає, що склад порушення, передбаченого ст.485 МК України, обумовлює наявність у діях особи особливої мети ухилення від сплати податків та зборів або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу.

Правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст. 10 КУпАП), а вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст.11 КУпАП).

Суд, враховуючи надані сторонами докази, вважає, що під час оформлення товарів, позивачка, визначаючи код товару згідно з УКТ ЗЕД НОМЕР_2, діяла добросовісно, без жодного умислу щодо заявлення неправдивих відомостей щодо імпортованих товарів та зниження митної вартості, адже предявила до митного оформлення виключно ті документи, які були надані їй директором ПТВМП «Діана» ОСОБА_3 та перевізником ТзОВ «Дрогобицьке АТП 24663», зазначивши код товару за Рішенням про визначення коду товару Відділу класифікації товарів Львівської митниці ДФС, які ніким не скасовані чи визнані недійсними, що, безумовно, свідчить про відсутність у діях позивачки прямого умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи із закріпленого в ч. 4 ст. 129 Конституції України принципу змагальності та рівності сторін у судочинстві, обовязок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі норми, суд дійшов висновку, що відповідач як субєкт владних повноважень повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення, та спростувати позицію позивачки, однак доказів того, що ОСОБА_1 вчинила дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів та зменшення їх розміру шляхом заявлення в митній декларації неправдивих відомостей про код товару згідно з УКТ ЗЕД, суду не надано.

Таким чином, уповноважена особа ОСОБА_2 митниці ДФС під час розгляду справи про порушення ОСОБА_1 митних правил, передбачених ст.485 Митного кодексу України, не встановила і не довела належними доказами наявності в діях позивачки складу зазначеного порушення і наявності її вини.

За таких обставин суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад порушення митних правил, передбачений ст. 485 МК України, оскільки у останньої не було жодного умислу на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, рішення про притягнення позивачки до відповідальності є необґрунтованим, прийняте за відсутності достатніх даних про вчинення правопорушення, а тому підлягає скасуванню.

Статтею 286 КАС України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено повноваження суду за наслідками розгляду справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 286 КАС України місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3)скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, за наслідками розгляду справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд не наділений повноваженнями щодо прийняття рішення про визнання дій відповідача протиправними.

Враховуючи вищенаведене та аналізуючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що оскаржувану постанову в справі про порушення митних правил № 0006/12600/18 від 05.03.2018 про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 Митного кодексу України, та накладення стягнення у вигляді штрафу розміром 300% несплаченої суми митних платежів, що становить 642107,55 гривень слід скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 77, 242-244, 246, 286, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову виконувача обовязки ОСОБА_2 митниці Державної фіскальної служби ОСОБА_8 в справі про порушення митних правил № 0006/12600/18 від 05.03.2018 про визнання ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1; 82400, Львівська область, м. Стрий, вул. Багряного, 11/28; паспорт серії КА № 287486, виданий Стрийським РВ УМВС України у Львівській області; РНОКПП НОМЕР_4) винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 Митного кодексу України, та накладення стягнення у вигляді штрафу розміром 300% несплаченої суми митних платежів, що становить 642107,55 грн. (шістсот сорок дві тисячі сто сім гривень пятдесят пять копійок) і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В решті адміністративного позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 05 листопада 2018 року.

Суддя Л.В.Гула