Справа № 0440/5818/18
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2018-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2018 року Справа № 0440/5818/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Підгородненської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії, -
31.07.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Підгородненської міської ради, у якому просить:
- визнати незаконним та скасувати рішення Підгородненської міської ради Дніпропетровської області «Про відмову у наданні дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки у власність» від 01.06.2018 року за № 605н-XLI/VІІ;
- зобов'язати відповідача у місячний строк повторно розглянути подану заяву від 11.04.2018 року вх. № Ч-136 відповідно до вимог чинного законодавства.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач має статус учасника бойових дій, у зв'язку з чим відповідно до положень пункту 14 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва. 11.04.2018 року він звернувся до Підгородненської міської ради із заявою, у якій просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для передачі безоплатно у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, орієнтовною площею 0,10 гектара, до якої будо додано графічні матеріали з приблизним місцем розтащування земельної ділянки, яка розташована в районі 1-а Бузкова вулиця м. Підгородне. Дніпропетровського р-н. Дніпропетровської області. Однак, рішенням Підгородненської міської ради № 605н- XLI/VІІ від 01.06.2018 року відмовлено у наданні дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки у власність за адресою: м. Підгородне. вул. 1-а Сірєнєва загальною площею - 0,1000 га мотивуючи це тим, що дана земельна ділянка була попередньо виділена іншій особі. Відповідно до положень ч. 7 ст. 118 ЗК України встановлено вичерпний перелік випадків для відмови у наданні дозволу для розробки проекту землеустрою, а саме підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обгрунтувань використання охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. В свою чергу, позивачем при подачі заяви було надано графічні матеріали з бажаним (приблизним) місцем розташування земельної ділянки, у зв'язку з чим відповідач, у разі попереднього виділення запитуваної земельної ділянки іншій особі повинен був, надати дозвіл на розробку проекту землеустрою в іншому місці по вулиці 1-а Бузковій. Також зазначає, що відповідачем не було представлено жодних належних та допустимих доказів того, що запитувана земельна ділянка була попередньо виділена іншій особі та, що саме ця особа має переважне право поряд з позивачем на приватизацію даної земельної ділянки.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.08.2018 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідачем 21.08.2018 року отримано копію ухвали суду про відкриття спрощеного позовного провадження в даній адміністративній справі та копію позову разом із копіями доданих до нього документів.
04.09.2018 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив щодо заявлених позовних вимог, в якому відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову.
Зауважив, що розглядаючи заяву позивача та додані графічні матеріали міська рада встановила бажане місце розташування земельної ділянки, оскільки вважає, що наведення в графічних матеріалах синім контуром місця розташування не може бути приблизним, а являється конкретним та визначеним. Готуючи заяву позивача до розгляду на засідання постійно діючої депутатської комісії та сесії міської ради, спеціалістами міської ради шляхом здійснення виїзду на визначену позивачем в графічних матеріалах земельну ділянку, розгляду матеріалів та документації, що є в наявності в міській раді, встановлено адресу запитуваної земельної ділянки та її користувача. Запитувана земельна ділянка розташована по вул. 1-а Сірєнєва, 11 в м. Підгородне та перебуває у користуванні гр. ОСОБА_2 згідно рішення від 21.12.1994 року № 155.
28.09.2018 року позивачем подано до суду відповідь на відзив, у якому зазначає, що метод яким відповідач установив точний адрес запитуваної земельної ділянкії « 1-а Сіренева, 11» являється приблизним та не точним, окрім того, відповідачем було надано лише рішення від 21.12.1994 року № 155, жодних графічних матеріалів (проекту землеустрою, технічної документації тощо), які б підтверджували, що саме цю земельну ділянку було передано громадянину ОСОБА_2А, яку він вказав в своїх графічних матеріалах надано не було у власність чи у користування. Таким чином, громадянину ОСОБА_2А не передавалась сама земельна ділянка, а лише надавався дозвіл на будівництво 24 роки назад. На даний час дана земельна ділянка, яку позивач вказав у своїх графічних матеріалах не знаходиться у власності та не перебуває у користуванні, а також не перебуває на стадії приватизації, також слід зауважити, що жодних будівельних споруд на запитуваній земельній ділянці немає. Дана земельна ділянка не використовувалась за призначенням протягом 24 років, що свідчить про те, що громадянин ОСОБА_2А не має законних прав на дану земельну ділянку згідно рішення від 21.12.1994 року № 155.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 11.04.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Підгородненської міської ради із заявою вх. № Ч-136 про відведення для будівництва та обслуговування житлового будинку земельної ділянки, розташованої в районі вул. 1-а Бузякова у м. Підгороднє, орієнтовною площею 0,10 га в межах норм безоплатної приватизації.
До заяви позивачем було додано копію паспорта, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, копію посвідчення учасника бойових дій, викопіювання місця розташування земельної ділянки, яка запитується до відведення.
15.05.2018 року комісією Підгородненської сільської ради складено акт обстеження земельних ділянок, у якому зазначено, що за результатами виїзду встановлено, що запитувана земельна ділянка, відповідно до наданих заявником картографічних матеріалів, вільна від забудови, не розорана, фактично має адресу вул. 1-а Сірєнєва 11 та перебуває у користуванні ОСОБА_2 згідно рішення від 21.12.1994 року № 155.
30.05.2018 року відбулось засідання комісії з питань агропромислового комплексу охорони природи та раціонального використання земель Підгородненської міської ради, на якому серед інших питань, також розглядалсь заява ОСОБА_1 щодо надання дозволу на складення проекту землеустрою відведення земельної ділянки у власність.
За результами голосування було прийняте рішення про відмову в задоволенні заяви позивача, що підтверджується протоколом засідання комісії від 30.05.2018 року № 27.
01.06.2018 року рішенням Підгородненської міської ради № 605н-XLI/VІІ було відмовлено у наданні ОСОБА_1 дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки у власність за адресою: Підгородне, вул. 1-а Сірєнєва загальною площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у звязку із попереднім виділенням запитуваної земельної ділянки іншій особі.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до пункту в) частини 3 статті 116 Земельного кодексу України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Згідно частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.
У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_3 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_3 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Як вбачається із матеріалів справи, позивачем до заяви від 11.04.2018 року вх. № Ч-136 про відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташованої в районі вул. 1-а Бузякова у м. Підгороднє, орієнтовною площею 0,10 га в межах норм безоплатної приватизації, було додано викопіювання місця розташування земельної ділянки, яка запитується до відведення.
За результатми перевірки заяви було встановлено, що зазначена позивачем земельна ділянка, відповідно до викопіювання місця розташування земельної ділянки, має адресу вул. 1-а Сірєнєва 11.
Згідно частини 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Положеннями частини 2 статті 116 Земельного кодексу України визначено, що набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Відповідно до рішення виконавчого комітету Підгородненської міської ради від 21.12.1994 року № 155 ОСОБА_2 надано дозвіл на будівництво житлового будинку на земельній ділянці за адресою вул. Сіренева, 11, площею 1300 м2.
Рішенням Підгородненської міської ради у зв'язку і виявленими архівними даними та впорядкуванням адресації відбулась зміна адреси з «вул. Сіренева, 11» на « 1-а Сірєнєва, 11» на підставі рішення сесії міської ради від 31.07.2012 № 1605-ХХІІ/VІ.

Таким чином, на зазначену позивачем у викопіюванні земельну ділянку надано дозвіл на будівництво житлового будинку ОСОБА_2 рішенням виконавчого комітету Підгородненської міської ради від 21.12.1994 року № 155.

Зазначене рішення Підгородненської міської ради на данний час є чинним, а отже, ОСОБА_2, має право користування земельною ділянкою для будівництва будинку відповідно до цього рішення, як наслідок, зазначена земельна ділянка не відноситься до переліку тих, що можуть бути відведені для будівництва та обслуговування.

Таким чином, суд вважає, що права позивача оскаржуваним рішенням не були порушені, оскільки у викопіюванні ним було зазначено конкретну земельну ділянку, яку раніше було надано іншій особі для будівництва будинку.

Суд зазначає, що відповідачем при опрацюванні заяви позивача вжито всіх можливих заходів для зясування обставин щодо можливості надання ОСОБА_1 запитуваної ним земельної ділянки.

За таких обставин суд дійшов висновку, що рішення Підгородненської міської ради Дніпропетровської області «Про відмову у наданні дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки у власність» від 01.06.2018 року за № 605н-XLI/VІІ є правомірним.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

В силу вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, суд вважає, що позивач не довів, що у спірних відносинах відповідач діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Підгородненської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_4