Справа № 1840/3604/18
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2018-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 жовтня 2018 р. Справа № 1840/3604/18
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Соп'яненка О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що є тимчасово переміщеною особою, отримує пенсію. Перебуває на обліку в Сумському об'єднаному УПФУ Сумської області. З березня 2018 року не отримує пенсії. Відповідач за відсутності рішення про припинення виплати їй пенсії та в порушення вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсій не страхування" протиправно припинив виплату їй пенсії. Просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо припинення виплати їй пенсії, зобов'язати нарахувати та виплатити пенсію за період з березня по вересень 2018 року. Також заявила клопотання про звернення постанови до негайного виконання та встановлення судового контролю за виконанням рішення.
Відповідач надав суду відзив, в якому заперечує проти позову. Вказує, що рішенням Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам було припинено всі соціальні виплати у зв'язку з відсутністю позивача за фактичним місцем проживання, рішенням Департаменту соціального захисту населення скасовано довідку внутрішньо переміщеної особи. Зазначені рішення позивач не оскаржила. Управління не приймало рішень стосовно припинення виплати позивачу пенсії, оскільки таке рішення прийняте комісією при департаменті. З жовтня 2018 року позивачу поновлено виплату пенсії. Просить відмовити в задоволенні позову.
Ухвалою суду від 25.09.2018 було відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи та звільнено позивача від сплати судового збору.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач є громадянином України (а.с. 13-14), є пенсіонером (а.с.16). Є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується копією довідки, виданої Департаментом соціального захисту населення Сумської міської ради (а.с. 15). Перебуває на обліку у Сумському обєднаному УПФУ, яке до березня 2018 року та з жовтня 2018 року нараховувало їй пенсію. З березня 2018 року Сумським обєднаним УПФУ Сумської області, припинена виплата пенсії позивачу. Згідно наданих відповідачем пояснень виплата пенсії була припинена на підставі рішення Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам при Департаменті соціального захисту населення Сумської міської ради. Всупереч вимог ч. 2 ст. 77 КАС України відповідач не надав копії такого рішення. З жовтня 2018 року виплата пенсії поновлена.
Вказана справа є типовою та відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного суду за результатами розгляду зразкової справи №806/3265/17 про припинення виплати пенсії внутрішньо переміщеній особі. Зокрема, позивач у цій категорії справ є пенсіонер, якому призначено пенсію згідно із Законом № 1058-ІV та який є внутрішньо переміщеною особою; відповідачем є територіальний орган Пенсійного фонду України, на пенсійному обліку якого перебуває позивач; спір виник у зв'язку з припиненням територіальними органами Пенсійного фонду України виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам з підстав, які не передбачені п. 1, 3 - 5 ч. 1 ст. 49 Закону № 1058-IV, позивач заявив аналогічні позовні вимоги (по-різному висловлені, але однакові по суті: визнати неправомірними дії щодо припинення виплати пенсії та зобов'язати відповідача відновити виплату пенсії).
Відповідно до ч. 3 ст. 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи. На підставі зазначеної норми суд враховує висновки, викладені у рішенні Касаційного адміністративного суду Верховного суду від 03.05.2018, прийнятому у зразковій справі №805/402/18 та залишеному без змін постановою Великої палати Верховного суду від 04.09.2018.
Частиною третьою статті 4 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.
Статтею 5 вищевказаного Закону передбачено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, визначених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів ПФУ та накопичувальної системи пенсійного страхування.
Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" виплата пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України (положення пункту 2 частини першої статті 49 втратили чинність як такі, що є неконституційними, на підставі Рішення Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009); 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.
Наведений перелік підстав для припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, прямо передбачених законом. Припиняючи призначення пенсії з підстав, не передбачених наведеним законом, позивач посилається на вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365 "Про деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам". Проте вказаний нормативний акт є підзаконними та не може обмежувати права громадян, які встановлено законами. Водночас закон не передбачає такої підстави для припинення виплати пенсії як відсутність особи за місцем фактичного проживання/перебування.
Суд вважає безпідставним посилання відповідача на необхідність застосування до спірних правовідносин положень Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", постанов Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» та від 08 червня 2016 року № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам». Жоден інший закон, окрім Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", не передбачає будь-яких додаткових підстав для припинення виплати пенсій. Жоден з випадків, передбачених статтею 49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", управлінням не застосований та не доведений.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач безпідставно припинив виплату позивачу пенсії з 01.03.2017, чим допустив протиправну бездіяльність. Тому його необхідно зобов'язати нарахувати та виплатити заборгованість, яка виникла за період з березня по вересень 2018 року.
Позивачем заявлено клопотання про звернення до негайного виконання рішення в межах суми стягнення за один місяць. Клопотання задоволенню не підлягає. Пунктом 1 частини 1 ст. 371 КАС України передбачене негайне виконання рішення про присудження виплати пенсій у межах суми стягнення за один місяць. Рішення суду у даній справі носить зобов'язальний характер та в ньому не вирішується питання про стягнення коштів з відповідача, тому дія п. 1 ч. 1 ст. 371 КАС України на дані правовідносини не розповсюджується.
Позивач також заявила клопотання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення - зобов'язання відповідача подати звіт про виконання рішення. Таке клопотання задоволенню не підлягає. Позивачем не наведено обставин, які б давали підстави припускати невиконання відповідачем рішення в загальному порядку та необхідність встановлення судового контролю.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо припинення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_2.
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Соп'яненко