Справа № 817/1107/18
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2018-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/1404/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Бруновської Н.В., Матковської З.М.,

розглянувши в судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23 травня 2018 року у справі № 817/1107/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій (рішення суду першої інстанції прийняте суддею Зозуля Д.П. в м. Рівне Рівненської області, 23.05.2018 року), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд із позовом до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії учасника ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, протиправними, та зобов`язати провести з 01.04.2018 перерахунок та виплату пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 23 травня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив відповідач, який покликаючись на те, що вказане рішення є незаконним та прийнятим з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23 травня 2018 року скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що позивач приймав участь в ліквідації аварії на ЧАЕС не в період дійсної строкової військової служби, а тому не має права на отримання пенсії з розрахунку п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та інвалідом 3 групи, захворювання якого пов`язане з виконанням обов`язку військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Позивач перебуває на пенсійному обліку в Рівненському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області і отримує пенсію по інвалідності 3 групи по захворюванню, пов`язаному з виконанням обов`язку військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

ОСОБА_1 призначена та виплачується пенсія відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до копій довідок від 31.08.1989 №782/1, від 31.08.1989 № 226, від 12.06.2003 № 344, позивач був призваний на збори Рівненським МВК, виконував службові обов`язки, у складі військової частини НОМЕР_1 , в період з 09.06.1989 по 31.08.1989. Виконував завдання по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до довідки Рівненської МСЕК від 23.04.2013 та експертного висновку Львівської регіональної міжвідомчої експертної комісії № 8662 вбачається, що позивач має захворювання, пов`язане з виконанням військового обов`язку під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

З огляду на наявні в нього докази, позивач 30.03.2018 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок та виплату йому пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, згідно з ст.59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Листом № 185/10 від 12.04.2018 Рівненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області повідомило позивача про відмову у перерахунку та виплаті пенсії відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону № 796, оскільки позивач брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи не під час проходження дійсної строкової служби, тому і не має права на отримання пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, та вважаючи його протиправним позивач звернувся із захистом до суду.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що право на перерахунок та виплату пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, розповсюджуються не лише на військовослужбовців строкової служби, а й на військовозобов`язаних, в тому числі позивача призваного на військові збори, який брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, і внаслідок цього став особою з інвалідністю.

Апеляційний суд не погоджується з рішенням суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-XII від 28.02.1991 (далі - Закон України №796-XII від 28.02.1991), пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно з цим Законом та іншими законодавчими актами.

Визначені у цій статті умови та підстави призначення пенсії по інвалідності відповідній категорії осіб у Законі № 2532-12 у редакціях Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 05 жовтня 2006 року № 231-V (далі - Закон № 231-V, діяла до 01 жовтня 2017 року) та Закону № 2148-VІІІ I (діє з 01 жовтня 2017 року) не змінювалися.

Частиною 3 ст. 59 Закону № 796-XII у редакції Закону № 231-V було визначено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п`ятикратного розміру заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

Отже, ч 3 ст. 59 Закону № 796-XII визначено одну категорію осіб, які мали право на обчислення пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, а саме: особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами.

Відповідно до ст. 3 Закону СРСР «Про загальний військовий обов`язок» від 12 жовтня 1967 року всі чоловіки - громадяни СРСР, незалежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної приналежності, освіти, мови, ставлення до релігії, роду і характеру занять, місця проживання, зобов`язані проходити дійсну військову службу в лавах Збройних Сил СРСР.

Згідно з ст. 5 вищевказаного Закону військова служба складається з дійсної військової служби і служби в запасі Збройних Сил СРСР.

Статтею 6 цього ж Закону передбачено, що громадяни, які перебувають на дійсній військовій службі, іменуються військовослужбовцями, а складають запас - військовозобов`язаними.

В статті 10 Закону СРСР «Про загальний військовий обов`язок» від 12 жовтня 1967 року зазначено, що на дійсну військову службу призиваються громадяни чоловічої статі, яким до дня призову виповнюється 18 років.

Згідно з ст. 11 вищевказаного Закону громадяни чоловічої статі, які виявили бажання навчатися у військово-навчальних закладах, можуть бути прийняті до цих навчальних закладів після досягнення ними 17-річного віку або якщо їм виповнюється 17 років в рік вступу на навчання.

Громадяни, прийняті в військово-навчальні заклади, перебувають на дійсній військовій службі і іменуються курсантами. На них поширюються обов`язки, встановлені для військовослужбовців строкової служби.

З наведеного апеляційним судом встановлено, що позивач під час участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи не перебував на дійсній військовій службі, оскільки він перебував у запасі, був військовозобов`язаним.

Відтак, на позивача не поширювались обов`язки, встановлені для військовослужбовців строкової служби.

Оскільки ОСОБА_1 брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи не під час проходження дійсної строкової служби, пільги, визначені ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на нього не поширюються, а тому відмова позивачу в перерахунку пенсії учасника ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області є правомірною та скасуванню не підлягає.

Відповідно до пункту 2 ст. 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно частин 1 та 2 ст. 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Суд першої інстанції у справі, що розглядається, не повно з`ясував обставини справи, не дав належної оцінки встановленим обставинам, неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до ухвалення помилкового рішення, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області задовольнити.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23 травня 2018 року у справі № 817/1107/18 скасувати, та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді Н. В. Бруновська
З. М. Матковська