Справа № 826/3384/17
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2018-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/3384/17 Суддя (судді) першої інстанції: Аблов Є.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.

за участю секретаря: Тищенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_2, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щелкова Дениса Михайловича про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щелкова Дениса Михайловича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спора на стороні відповідача, ОСОБА_2, про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію, скасування державної реєстрації,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_4 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щелкова Дениса Михайловича, в якому просив суд визнати нечинним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 31231455 від 05.09.2016 13:24:20, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Денисом Михайловичем; скасувати державну реєстрацію прав на нерухоме майно, а саме реєстрацію права власності ОСОБА_2 на квартиру №212, загальною площею 258 кв.м, житловою площею 167,1 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 0), номер запису про право власності - 16221170.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.08.2018 у задоволенні вищевказаного адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спора на стороні відповідача, ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що укладення окремого договору іпотеки між позивачем та ним, як новим іпотекодержателем предмета іпотеки, відповідно до угоди про відступлення права вимоги від 26.08.2016 законодавством не передбачено, тому висновки суду першої інстанції з цього приводу є невірними. Також, в апеляційній скарзі зазначено про неналежне неповідомлення третьої особи про дату, час і місце розгляду справи судом першої інстанції, та про пропущення позивачем строку звернення до суду.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.07.2018 задоволено клопотання ОСОБА_2, визнані підстави пропуску строку на апеляційне оскарження поважними та поновлено апелянту пропущений строк апеляційного оскарження.

12.09.2018 третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спора на стороні відповідача, ОСОБА_2 подано доповнення до апеляційної скарги, в якому зазначає, що судом не з'ясовані обставини, що мають значення для справи, оскільки встановлений статтею 35 Закону України «Про іпотеку» тридцятиденний строк для виконання порушеного зобов'язання закінчився 31.06.2016 - через 30 днів з моменту отримання позивачем письмових вимог, що свідчить про правомірність рішення відповідача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Крім цього, апелянтом зазначено, що даний спір не є публічно - правовим, оскільки випливає із договірних відносин і має вирішуватися судами за правилами цивільного судочинства.

13.09.2018 відповідачем - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Денисом Михайловичем, подано заяву про приєднання до апеляційної скарги, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та закрити провадження у справі, оскільки судом першої інстанції розглянута справа, яка за своєю суттю носить цивільно - правовий характер і стосується спору щодо тлумачення договорів іпотеки про відповідність закону способу реалізації предмета іпотеки.

Позивач надав до суду апеляційної інстанції пояснення щодо поданої третьою особою апеляційної скарги, в яких зазначає про порушення третьою особою порядку попередження позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки ним не дотримано тридцятиденний термін попередження, що вірно було встановлено судом першої інстанції; в апеляційній скарзі третя особа не зазначає, який саме спосіб було обрано для задоволення вимог, що також було встановлено судом першої інстанції.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник третьої особи та відповідача доводи апеляційної скарги підтримали з підстав, викладених в ній, просили рішення скасувати, провадження закрити.

Представник позивача в судовому засіданні просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

У судове засідання Шостого апеляційного адміністративного суду - 31.10.2018 з'явились представники позивача, відповідача та третьої особи. Представниками відповідача та третьої особи заявлено клопотання про закриття провадження у справі.

Представник позивача заперечував проти задоволення клопотання про закриття провадження у справі.

Розглянувши клопотання про закриття провадження у справі, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що клопотання про закриття провадження у справі підлягає задоволенню.

Згідно матеріалів справи, 30.05.2013 між ОСОБА_5 як Боржником, з однієї сторони, та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «В. і П.» як Кредитором -1, Приватним акціонерним товариством «Інформаційно - видавнича група «Телеграфъ» як Кредтором -2, Приватним акціонерним товариством «Велта» як Кредитором - 3, Повним товариством «Велта П.М.С.Г. «Гарант-Сервіс» як Кредитором - 4, з іншої сторони, укладена угода про проведення розрахунків, якою регулюються (узагальнюються) відносини, пов'язані з виконанням Боржником перед Кредиторами зобов'язань, які виникли на підставі Угоди про проведення розрахунків від 23.05.2013, що укладена між Боржником та Кредитором - 1, Кредитором - 2; Договору про переведення боргу від 23.05.2013, який був укладений між Боржником, Кредиторами 3, 4 та ОСОБА_7; Договору про переведення боргу від 23.05.2013, який був укладений між Боржником, Кредитором -3 та ОСОБА_4.

В забезпечення виконання грошових зобов'язань ОСОБА_4, що випливають та/або виникнуть у майбутньому з зазначеної вище Угоди про проведення розрахунків, а також з будь - яких додаткових угод, що укладені або можуть бути укладені до неї між ОСОБА_4 як Іпотекодавцем, з однієї сторони, та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «В. і П.», Приватним акціонерним товариством «Інформаційно - видавнича група «Телеграфъ», Приватним акціонерним товариством «Велта», Повним товариством «Велта П.М.С.Г. «Гарант-Сервіс» як Іпотекодержателями, з іншої сторони, по кожному Іпотекодержателю окремо укладені договори іпотеки, предметом яких є квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, (загальною площею 258 кв м, житлова площа - 167,10 кв м, яка складається з 4 кімнат).

26.08.2016 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «В. і П.», Приватним акціонерним товариством «Інформаційно - видавнича група «Телеграфъ», Приватним акціонерним товариством «Велта», Повним товариством «Велта П.М.С.Г. «Гарант-Сервіс» як Первісними іпотекодержателями, з однієї сторони, та ОСОБА_2 як Новим іпотекодержателем, з іншої сторони, укладені договори про відступлення права вимоги (по кожному Первісному іпотекодержателю окремо), за якими останні передали Новому іпотекодержателю, а Новий іпотекодержатель прийняв від Первісних іпотекодержателей усі права (право вимоги) за вищенаведеними договорами іпотеки.

05.09.2016 відповідачем на підставі договорів іпотеки прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 31231455 на предмет іпотеки, а саме об'єкт нерухомого майна: квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_2.

Також, відповідачем, як державним реєстратором, здійснено державну реєстрацію прав на об'єкт нерухомого майна за ОСОБА_2, про що в Реєстр речових прав на нерухоме майно 31.08.2016 внесено запис про право власності 16221170.

Не погоджуючись із рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 31231455 від 05.09.2016 та державною реєстрацією прав на нерухоме майно (номер запису про право власності - 16221170) позивач звернувся до суду.

На підставі вищенаведених обставин, здійснивши системний аналіз положень Закону України «Про іпотеку» та умов договір про іпотеку, задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача були відсутні правові підстави для прийняття оскаржуваного рішення, оскільки це суперечить положенням договорів іпотеки, зважаючи на відсутність належної вимоги про усунення порушень, дотримання 30-денного строку її виконання, відсутність укладеного між сторонами окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя та в силу відсутності рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, що є обов'язковими умовами для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Разом з тим, розглядаючи даний спір по суті, суд першої інстанції не врахував наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 20.07.2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб органів місцевого самоврядування, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до частини другої статті 55 Конституції України та статті 6 КАС України, в редакції, яка була чинна на час звернення позивача до суду, в порядку адміністративного судочинства.

Частина перша статті 2 КАС України в редакції, яка чинна на час розгляду справи судом першої інстанції, передбачає, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У відповідності до пункту 1 та 2 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

У розумінні пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

За правилами пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з, у тому числі, іншим суб'єктом при здійсненні ним владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих осіб, відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних (публічно-владних) управлінських функцій.

Разом з тим, згідно частини першої статті 3 ЦПК України в редакції, яка була чинна на час звернення позивача до суду, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно частини першої статті 2 ЦПК України в редакції, яка чинна на час винесення судом першої інстанції рішення, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно частини першої статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

У відповідності до положень частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Наведеними положеннями процесуального закону визначається перелік повноважень адміністративного суду при вирішенні питання про правомірність рішень, дій чи бездіяльності осіб, яким делеговані повноваження зі здійснення владних (публічно-владних) управлінських функцій. Викладене, на переконання колегії суддів, підтверджує відсутність в адміністративних судів правових підстав для вирішення питань про право цивільне у межах оскарження таких дій, рішень чи бездіяльності.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування позовних вимог позивач, з посиланням на положення Закону України «Про іпотеку» та умов договорів іпотеки, які врахував суд першої інстанції, зазначає, що відповідачем під час прийняття оскаржуваного рішення не перевірив дотримання Іпотекодержателем тридцятиденного терміну звернення з вимогою до Іпотекодавця про виконання зобов'язання забезпеченого іпотекою; що Іпотекодавець не був попереджений Іпотекодержателем про своє рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки; що не була проведена оцінка предмета іпотеки.

Отже, з встановлених судом апеляційної інстанції фактичних обставин справи вбачається, що спірні правовідносини виникли між учасниками справи (здебільшого між позивачем та третьою особою) у зв'язку з невиконанням договірних зобов'язань і реалізацією прав іпотекодержателя на предмет іпотеки - квартири позивача, а отже, існує спір про право, що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства.

Колегія суддів вважає, що метою даного позову є захист права позивача на поновлення у державному реєстрі відомостей про нього, як про власника нерухомого майна. Здійснення такого захисту судом напряму залежить від вирішення питання про те, кому саме належить право власності на спірне нерухоме майно, і відповідно правомірності набуття такого права шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Аналогічна за фактичними обставинами справа була розглянута Великою Палатою Верховного Суду, яка в постанові від 17.04.2018 у справі №815/6956/15 за позовом фізичної особи до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, третя особа - ТОВ «Кей-Колект», про визнання неправомірним та скасування рішення, закриваючи провадження у справі, дійшла аналогічного висновку.

Також, аналогічна позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постановах від 05.06.2018 року у справі №826/952/17, від 03.07.2018 року у справі № 826/27224/15, від 04.07.2018 року у справі №820/7173/16.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 та частини першої статті 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю в апеляційному порядку і провадження у справі закривається, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Частиною другою статті 319 КАС України визначено, що порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов'язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вважає за необхідне надавати оцінку іншим доводам апеляційної скарги.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не повністю встановив фактичні обставини справи та при ухваленні рішення допустив порушення норм матеріального та процесуального права, помилково віднісши даний спір до публічно-правового.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції із закриттям провадження у справі.

У відповідності до частини першої статті 239 КАС України колегія суддів роз'яснює позивачу, що даний спір має вирішуватися судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 238, 242 - 244, 250, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання ОСОБА_2, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щелкова Дениса Михайловича про закриття провадження задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.03.2018 скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щелкова Дениса Михайловича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спора на стороні відповідача, ОСОБА_2, про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію, скасування державної реєстрації - закрити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 05.11.2018.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна