Справа № 357/6881/18
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2018-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 357/6881/18 Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Кузьмишиної О.М.;

за участю секретаря: Горяінової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 вересня 2018 року (розглянута у відкритому судовому засіданні, м. Київ, дата складання повного тексту рішення - 04 жовтня 2018 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Білоцерківської міської ради в особі начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради Київської області Дорогань Володимира Леонідовича про скасування постанови про накладення штрафу,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2018 року, ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2.) звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до Білоцерківської міської ради в особі начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради Київської області Дорогань Володимира Леонідовича про скасування постанови про накладення штрафу.

Позов мотивовано тим, що 04.06.2018 року отримала постанову старшого державного виконавця Білоцерківського міськвідділу ДВС ГТУЮ в Київській області Бабіна P.M. від 05.05.2018 року про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови №А-1303/2 від 13.03.2018р., виданої відділом державного архітектурно - будівельного контролю Білоцерківського міськради про накладення на позивача штрафу в сумі 10200 грн. в дохід держави, яку позивач вважає незаконною та просить скасувати цю постанову.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що відповідач не мав підстав для проведення позапланової перевірки ПП «Мінімаксавто», направлення від 14.02.2018 року, видане відповідачем, відрізняється від форми направлення, затвердженої Наказом № 240 та заповнено некоректно, відповідач не встановив суб'єкта містобудування, який збудував об'єкт, що його цікавив, Акт про недопущення посадових осіб органу від 27.02.2018 року, відрізняється від форми Акта про недопущення, затвердженої Наказом № 240 та містить неправдиві відомості, під час складання вказаного акта директор ПП «Мінімаксавто» ОСОБА_2 не була присутня.

Протокол про адміністративне правопорушення № 1-Л-А-2702/2 від 27.02.2018р. складено відповідно до статгей 254, 255 та 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, однак, вказаний протокол складено з порушенням ст. 254 та ст. 256 КУпАП, оскільки складався без участі ОСОБА_2, отже і підписати чи відмовитись від підпису вона не могла.

Відповідач, за результатами проведеної позапланової перевірки ПП «Мінімаксавто», виніс постанову №А-1303/2 про притягнення директора ПП «Мінімаксавто» ОСОБА_2 до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 188-42 КУпАП, т.я. позивач не надала необхідні документи для перевірки, що на погляд відповідача є підставою для притягнення ОСОБА_2 до відповідальності.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та просить скасувати постанову про визнання ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 188-42 КУпАП і закрити справу.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 вересня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просять скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою позов задоволити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що на підставі звернення гр. ОСОБА_6, яке надійшло листом до відповідача та. на підставі наказу відділу ДАБКБМР від 14.02.2018 р. №9 було здійснено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на об'єкті будівництв адресою: АДРЕСА_1.

Для проведення перевірки Відділом ДАБК БМР було видано направлення для проведення позапланової перевірки від 14.02.2018 р. №1, яке було надано для ознайомлення керівнику ПП «Мінімаксавто», тобто ОСОБА_2 разом зі службовим посвідченням особи, уповноваженою на проведення перевірки.

Встановлено, що з 14.02.2018 по 27.02.2018 року - це строк дії направлення для проведення позапланового заходу, та в цей період і під час розгляду справи про адміністративне правопорушення 13.03.2018 року позивач не надала запитувані документи для перевірки, які були витребувана відповідачем.

27.02.2018 року головним спеціалістом відділу ДАБК Білоцерківської міської ради Юрчиком О.В. було складено Акт №2 про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкти будівництва, підприємства, будівельної галузі для виконання покладених на них функцій.

Встановлено, що 27.02.2018 року відділом ДАБК Білоцерківської міської ради були видано припис № С-2702/2 від 27.02.2018 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

27.02.2018 року головним спеціалістом відділу ДАБК Білоцерківської міської ради Юрчиком О.В. було складено протокол №1-Л-А -2702/2 про адміністративне правопорушення. Даний протокол містить відмітку про відмову ОСОБА_2 від підпису.

Свідком правопорушення зазначено ОСОБА_8.В протоколі, зокрема, зазначено, що будучи присутньою на об'єкті будівництва керівник ПП «Мінімаксавто» в особі ОСОБА_2 не допустила посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю та не надала правовстановлюючі документи на об'єкт будівництва: «Будівництво нежитлової будівлі» за адресою : АДРЕСА_1.

Колегія судів звертає увагу на те що зазначені вище документи були направлені на адресу реєстрації позивача експрес-накладною через Нову пошту.

Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Щодо правового обґрунтування правомірності проведеної перевірки колегія суддів зазначає наступне.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначаються Законом України від 17.02.2011р. № 3038-VІ «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон № 3038-VІ).

Відповідно до частини першої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VІ (далі - Закон № 3038- VІ) державний

архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об'єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до пункту 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553 (далі - Порядок), підставами для проведення позапланової перевірки є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Колегія суддів звертає увагу на те що спірна перевірка здійснена на підставі звернення гр. ОСОБА_6

Відповідно до пункту 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553 (далі - Порядок) посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки мають право: безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню; одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Згідно пункту 14 Порядку суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов'язаний: допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання ними порядку здійснення державного архітектурно - будівельного контролю; надавати документи, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до пункту 7 Порядку під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язана пред'явити службове посвідчення та надати копію направлення для проведення позапланової перевірки.

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що у ході здійснення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язана пред'явити службове посвідчення та надати копію направлення для проведення такої позапланової перевірки, а суб'єкт містобудування, у свою чергу, зобов'язаний допустити цю посадову особу jjo - об'єкта перевірки та надати документи, необхідні для здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до пункту 12 Порядку у разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки, відмови суб'єкта містобудування в наданні документів, необхідних для здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю, відсутності суб'єкта містобудування, якому у визначений цим Порядком строк було надіслано повідомлення про проведення перевірки (при плановій перевірці - абз. 6 пункту 12 Порядку), або його уповноваженої особи (за довіреністю) на об'єкті під час перевірки складається відповідний акт.

Згідно пунктів 16-17 Порядку за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис).

Як вбачається з матеріалів справи, представник відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради Київської області Юрчик В.А. 15.02.2018 року прибув на об'єкт будівництва, проте присутня директор ОСОБА_2, не надала документів, відмовилася від пояснень, що слід розцінювати, як не допуск посадової особи контролюючого органу до перевірки та не надання правовстановлюючих документів про що перевіряючим було складено акт, протокол та припис.

Згідно пункту 21 Порядку у разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис.

Відповідно до частини третьої статті 256 КУпАП у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

З акту, припису та протоколу вбачається, що позивач відмовилася від їх підписання про що зроблено відповідні записи (а.с. 51-54).

Надаючи оцінку зазначеному вище, колегією судді встановлено, що акт, припис та протокол було винесено та надруковано за місцем знаходження відповідача у відсутності позивачки, тому відмовитись від підпису вона не могла.

Окрім зазначеного вище, колегія суддів вказує, що відповідачем були вчинені всі передбачені чинним законодавством дії щодо проведення позапланового заходу за зверненням гр. ОСОБА_6 та щодо документування (фіксування) вчиненого позивачем порушення - не допуску посадових осіб відповідача до здійснення такого заходу. Будь-які докази протилежного матеріали справи не містять.

Факт перебування посадових осіб на території підприємства не можна розцінювати, як допуск посадових осіб до перевірки, оскільки перевіряючі були позбавлені можливості провести належну перевірку документації, огляду. Директор підприємства чинила перешкоди, виганяла представника відповідача з території, не надала документів, викликала працівників поліції.

З огляду на це, відсутні підстави вважати, що позивач надавала представнику відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради Київської області відповідні правовстановлюючі документи та допустила його до проведення перевірки.

Згідно абзацу третього пункту 21 Порядку у разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Відповідно до абзаців 3-4 пункту 3 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1995 року № 244 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 жовтня 2013 року № 735) (далі - Порядок № 244) у разі відмови суб'єкта містобудування в отриманні документів (протокол, постанова та документи, які підтверджують факт правопорушення), які є підставою для притягнення його до відповідальності, документи надсилаються суб'єкту містобудування рекомендованим листом з повідомленням.

Належним підтвердженням факту надіслання документів є розрахунковий документ відділення поштового зв'язку щодо оплати послуг з доставки рекомендованої поштової кореспонденції.

На виконання наведених норм, відповідачем надано до матеріалів справи підтверджуючі дані про направлення позивачу відповідних документів рекомендованим листом з повідомленням про вручення та описом вкладення.

При цьому, у протоколі було зазначено про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Позивач 15.02.2018 р., ознайомившись з направленням про позапланову перевірку, отримавши пояснення посадових осіб щодо цілі свого візиту, знала про необхідність надати документацію на об'єкт будівництва, можливо, договори оренди, чи інші цивільно-правові угоди, однак, позивач проігнорувала дані вимоги.

Таким чином в подальшому, позивач разом із своїм адвокатом мала можливість з'ясувати всі питання безпосередньо у відділі ДАБК Білоцерківської міської ради, однак не скористалася своїм правом на ознайомлення з матеріалами перевірки, правом бути присутньою при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Отже, відповідачем були вчинені всі залежні від нього дії, передбачені законодавством, без жодних зволікань з метою належного повідомлення позивача про розгляд її справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Згідно пункту 3 статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

За змістом абзацу 2 пункту 17 Порядку № 244 відомості про час і місце розгляду справи повідомляються суб'єкту містобудування, який притягається до відповідальності, та іншим особам, які беруть участь у розгляді справи, не пізніше як за три доби до дня розгляду справи.

Згідно абзацу 6 пункту 3 Порядку № 244 надіслання рекомендованим листом з повідомленням документів, які є підставою для притягнення до відповідальності, за адресою місцезнаходження (місця проживання) суб'єкта містобудування, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, вважається належним врученням зазначених документів незалежно від факту їх отримання суб'єктом містобудування.

Колегія суддів звертає увагу на надані на підтвердження правомірності своїх дій та підтвердження відправлення та повідомлення позивача, наданими під час судового засідання додатковими документами до матеріалів справи, а саме: копії описів вкладення листа про надіслання акту, протоколу та припису від 27.02.2018 р. та про повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення із поштовим штемпелем про відправлення від 05.03.2018 р., копію квитанції про оплату поштових послуг від 05.03.2018 р., копію експрес накладної №9081 від 01.03.2018 року про надіслання акту про недопущення, припису та протоколу.

Таким чином, надіслання відповідачем акту, припису та протоколу 01.03.2018 вважається належним врученням зазначених документів позивачу у відповідності до викладених норм.

Отже, позивача було завчасно та належним чином повідомлено про розгляд справи 13.03.2018 року.

Тому колегія суддів не звертає увагу на процесуальні порушення при складенні документів та окрім вказаного вважає, що вони не несуть за собою неправильного вирішення справи.

Згідно абзацу 3 пункту 17 Порядку № 244 неприбуття суб'єкта містобудування у визначений час і місце не перешкоджає розгляду справи.

На підставі вище зазначеного не було встановлено за відповідачем порушень при розгляді справи позивача про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 188-42 КУпАП недопущення посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкти будівництва під час здійснення ними державного архітектурно-будівельного контролю - тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що встановлені відповідачем та підтверджені матеріалами справи обставини не допуску позивачем посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю до здійснення позапланового заходу, притягнення позивача до відповідальності за частиною 2 статті 188-42 КУпАП є правомірним.

Окрім зазначеного вище, колегія суддів звертає увагу на надані на підтвердження правомірності своїх дій та винесених постанов про накладення штрафу відповідачем, додаткові документи до матеріалів справи, а саме: копію містобудівних умов і обмежень забудови ділянки на якій розташований об'єкт будівництва за адресою АДРЕСА_1.

Так, відповідно до наданих документів встановлено, що містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки на будівництво станції технічного обслуговування автомобілів реконструкцію власної нежилої будівлі по АДРЕСА_1, затверджено наказом Управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради від 03.10.2018 р. за №21-МУО за замовником ПП «Мінімаксавто».

Відповідно до наданої відповідачем у справі постанови №А-1303/3 по справі про адміністративне правопорушення від 13.03.2018 року за розглядом матеріалів справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а саме акту №3 від 27.02.2018, припис про усунення порушень№С-2702/03 від 27.02.2018, протокол про адміністративне правопорушення №1-ЛА-2702/03 від 27.02.2018, матеріали фото фіксації виявлено порушення ОСОБА_10, а саме не допущення посадових осіб органу державного архітектурно - будівельного контролю та не надано правовстановлюючі документи на об'єкт будівництва «будівництво нежитлової будівлі» за адресою АДРЕСА_1 та визнано ОСОБА_10 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.188-42 КУпАП, накладено адміністративне стягнення 5 100, 00 грн.

Також, колегія суддів звертає увагу на надану копію постанови зведеного виконавчого провадження №37212406 від 18.01.2018 про опис та арешт майна боржника, відповідно до якого описано та накладено арешт на нежитлове приміщення збудоване з металевих конструкцій розташоване на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1.

Надаючи оцінку наданим відповідачем зазначеним вище копіям документів, колегія суддів зазначає, що вони стосуються порушення правил містобудування ОСОБА_10 та ніяким чином не мають відношення до ОСОБА_2

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем у справі належним чином підтверджено факт самочинного будівництва ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1., таким чином судом першої інстанції в повній мірі досліджено обставини справи на підставі яких суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 205, 241, 242, 243, 251, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 вересня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак,

О.М. Кузьмишина