Справа № 240/5057/18
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2018-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року м. Житомир справа № 240/5057/18

категорія 11.5

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попової О. Г.,

секретар судового засідання Бойко Т.О.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному провадженні адміністративну справу за позовом Виконавчого комітету Корольовської районної ради міста Житомира до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання дій державного виконавця неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Виконавчий комітет Корольовської районної ради міста Житомира звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просить:

- визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 щодо відкриття постанови "Про стягнення виконавчого збору" від 05 жовтня 2018 року;

- зобов'язати старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 скасувати постанову "Про стягнення виконавчого збору" від 05 жовтня 2018 року та закрити виконавче провадження ВП №57070894 від 28 серпня 2018 року відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" як таке, що виконано в повному обсязі згідно з виконавчим документом до відкриття провадження.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що державним виконавцем в порушення норм Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про стягнення виконавчого збору, без врахування повного та добровільного виконання позивачем рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 травня 2018 року у адміністративній справі №296/7373/17.

Процедура

2. Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження із проведенням судового засідання та викликом (повідомленням) учасників справи, в порядку, визначеному статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Розгляд справи у відкритому судовому засіданні призначено на 06 листопада 2018 року о 14:00.

3. Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2018 року заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову задоволено частково, вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 "Про стягнення виконавчого збору" від 05 жовтня 2018 року №57070894. У решті заявлених вимог відмовлено (а.с. 42-45).

4. 01 листопада 2018 року до відділу документального забезпечення суду надійшов відзив на позовну заяву вих. №3.2/14246 від 31 жовтня 2018 року (а.с. 48-50).

5. В судове засідання, призначене на 06 листопада 2018 року о 14:00 прибули представник позивача та представник відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечувала з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

6. Відповідно до змісту позовних вимог та наданих у судовому засіданні представником позивача пояснень, позивач в обґрунтування протиправності оскаржуваної постанови посилається на факт повного та добровільного виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 травня 2018 року у адміністративній справі №296/7373/17 до відкриття виконавчого провадження. Вказує, що відповідачем було залишено поза увагою надані численні докази щодо повного та добровільного виконання позивачем судового рішення та протиправно, за відсутності відповідних правових підстав, було прийнято постанову про стягнення виконавчого збору. Також звертає увагу, що попри фактичні обставини справи відповідач ухиляється від обов'язку закінчити виконавче провадження за наявності відповідних підстав.

7. Як встановлено зі змісту відзиву на позовну заяву та наданих у судовому засіданні представником відповідача пояснень, факт відкриття виконавчого провадження, надіслання вимоги державного виконавця та винесення оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору пов'язаний зі змістом заяв стягувача у виконавчому провадженні ВП №57070894, відповідно до яких ОСОБА_3 сповіщав органи державної виконавчої служби про невиконання Виконавчим комітетом Корольовської районної ради міста Житомира судового рішення у адміністративній справі №296/7373/17 як у добровільному порядку, так і після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Враховуючи вищевикладене, вказує, що відповідач при винесенні спірної постанови діяв у межах, на підставі та в порядку, визначеному чинним законодавством, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

8. Частиною другою статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Положеннями статті 14 КАС України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною четвертою статті 78 КАС України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Питання надання ОСОБА_3 повної та достовірної інформації на запит були предметом розгляду в адміністративній справі №296/7373/17.

9. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 23 травня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано дії виконавчого комітету Корольовської районної ради м. Житомира щодо ненадання повної інформації на звернення ОСОБА_3 від 30 серпня 2017 року протиправними. Зобов'язано виконавчий комітет Корольовської районної ради м. Житомира надати повну інформацію на звернення ОСОБА_3 від 30 серпня 2017 року. В решті позовних вимог відмовлено.

Вказане рішення суду набрало законної сили 07 липня 2018 року.

10. Виконавчий комітет Корольовської районної ради міста Житомира на виконання зазначеного рішення суду листом вих. 10-13/183 від 23.05.2018 повідомив ОСОБА_3 запитувану інформацію та надав відповідні документи на 6-х аркушах (а.с. 14).

Вказаний лист було направлено рекомендованим листом з повідомленням на адресу ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, 10008) 24 травня 2018 року та отримано особисто ОСОБА_3 29 травня 2018 року, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями фіскального чеку ПАТ "Укрпошта" від 24.05.2018, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, а також реєстру відправлених рекомендованих листів з рекомендованим повідомленням від 30 травня 2018 року (а.с. 15 та зворот).

11. З метою забезпечення виконання судового рішення, 17 серпня 2018 року Житомирським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №2619/2018 (а.с. 56 та зворот).

12. 23 серпня 2018 року до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області надійшла заява ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 травня 2018 року (а.с. 54).

13. 28 серпня 2018 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №57070894 від 28.08.2018 з примусового виконання виконавчого листа Житомирського окружного адміністративного суду від 17.08.2018 №2619/2018 у справі №296/7373/17. Вказаною постановою зобов'язано позивача виконати рішення суду протягом 10 робочих днів та стягнуто з боржника виконавчий збір в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати (а.с. 58).

14. Позивач листом вих. №8-13/336 від 30 серпня 2018 року на ім'я начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області повідомив відповідача про повне добровільне виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 травня 2018 року у справі №296/7373/17 до відкриття виконавчого провадження, а саме: 23 травня 2018 року. У зв'язку із наведеним просив закінчити виконавче провадженні у відповідності до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с. 60-61)

Відповідачу також було надано копію пакету документів, які надсилались ОСОБА_3, а також докази їх надіслання і особистого отримання ОСОБА_3 (а.с. 62-66).

15. 26 вересня 2018 року до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області надійшла заява представника ОСОБА_3 за довіреністю ОСОБА_4, відповідно до змісту якого представник сповіщає про невиконання рішення суду у справі №296/7373/17 та не отримання запитуваної інформації і документів (а.с. 69)

16. 24 вересня 2018 року відповідачем було винесено вимогу державного виконавця вих. №3.2/12502 від 24.09.2018 щодо надання в строк до 27.09.2018 підтвердження виконання виконавчого листа Житомирського окружного адміністративного суду від 17.08.2018 №2619/2018 у справі №296/7373/17 із наданням відповідних підтверджуючих документів (а.с. 67 та зворот).

17. Позивач листом від 28 вересня 2018 року на ім'я начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області повторно повідомив відповідача про повне добровільне виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 травня 2018 року у справі №296/7373/17 до відкриття виконавчого провадження, та просив закінчити виконавче провадженні у відповідності до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с. 70-73)

18. Відповідачем було винесено вимогу державного виконавця вих. № 3.2/13839 від 23 жовтня 2018 року щодо надання в строк до 29.10.2018 підтвердження виконання виконавчого листа Житомирського окружного адміністративного суду від 17.08.2018 №2619/2018 у справі №296/7373/17 із наданням відповідних підтверджуючих документів.

19. 05 жовтня 2018 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 винесено постанову про стягнення виконавчого збору, якою з Виконавчого комітету Корольовської районної ради міста Житомира стягнуто 14 892,00 грн виконавчого збору. підставою для винесення вказано, що станом на 05 жовтня 2018 року рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23.05.2018 не є виконаним (а.с. 80).

Не погоджуючись із рішенням відповідача та вважаючи його протиправним, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

20. У відповідності до статті 8 ОСОБА_5 України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_5 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_5 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_5 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_5 України гарантується.

Частиною другою статті 19 Основного Закону визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_5 та законами України.

21. Положеннями статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) визначено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов'язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об'єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Положеннями частини першої та другої статті 18 Закону №1404-VIII врегульовано, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

Частиною четвертою статті 19 Закону №1404-VIII визначено, що сторони зобов'язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов'язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Пунктом першим частини першої статті 26 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з положеннями статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Відповідно до частини дев'ятої статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Пунктом 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження закінчується у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Частиною першою статті 63 Закону №1404-VIII визначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Згідно з частиною першою статті 74 Закону №1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

22. Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини принцип верховенства права зобов'язує державу поважати і застосовувати запроваджені нею закони, створюючи правові й практичні умови для втілення їх в життя (справа "Броньовський проти Польщі", заява №31443/96, рішення від 22.06.2004, п.184).

У Рішенні Європейського суду з прав людини від 20.10.2011 у справі "Рисовський проти України" суд підкреслив особливу важливість принципу належного урядування. Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Лелас проти Хорватії" від 20.05.2010, "Тошкуце та інші проти Румунії" від 25.11.2008) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах ("Онер'їлдіз проти Туреччини" та "Беєлер проти Італії").

ОЦІНКА СУДУ

23. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та перевіряючи дії відповідача на відповідність частині другої статті 2 КАС України, суд зазначає наступне.

Відповідно до наявних у матеріалах справи доказів відповідач в обґрунтування правомірності винесення спірної постанови посилається на невиконання Виконавчим комітетом Корольовської районної ради міста Житомира рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23.05.2018 у справі №296/7373/17.

Суд критично ставиться до доводів відповідача та зазначає, що позивачем неодноразово надавалися докази повного да добровільного виконання вказаного судового рішення до відкриття провадження.

Зокрема, Виконавчий комітет Корольовської районної ради міста Житомира на виконання зазначеного рішення суду листом вих. 10-13/183 від 23.05.2018 повідомив ОСОБА_3 запитувану інформацію та надав відповідні документи на 6-х аркушах (а.с. 14). Вказаний лист було направлено рекомендованим листом з повідомленням на адресу ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, 10008) 24 травня 2018 року та отримано особисто ОСОБА_3 29 травня 2018 року, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями фіскального чеку ПАТ "Укрпошта" від 24.05.2018, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, а також реєстру відправлених рекомендованих листів з рекомендованим повідомленням від 30 травня 2018 року (а.с. 15 та зворот).

Зазначені письмові докази також містяться у матеріалах виконавчого провадження ВП №57070894 (а.с. 62-66)

24. Щодо доводів відповідача в частині наявності заяви представника ОСОБА_3 за довіреністю ОСОБА_4, відповідно до змісту якого представник сповіщає про невиконання рішення суду у справі №296/7373/17 та не отримання запитуваної інформації і документів (а.с. 69) суд наголошує, що державним виконавцем в порушення вимог статті 18, частини першої статті 63 Закону №1404-VIII як на момент повідомлення позивачем про повне добровільне виконання судового рішення, так і після надходження вказаної заяви не було вжито жодних належних заходів з метою перевірки виконання судового рішення та достовірності зазначених у заяві обставин.

Так, згідно наданих у судовому засіданні представником відповідача пояснень, висновок державного виконавця про невиконання рішення суду у адміністративній справі №296/7373/17 ґрунтується саме на інформації, викладеній у заяві представника ОСОБА_3 за довіреністю, ОСОБА_4 Водночас, жодних заходів з метою перевірки достовірності вказаної інформації, зокрема, спроб безпосередньо зв'язатися із ОСОБА_3 державним виконавцем здійснено не було.

Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та наявних у матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку, що висновки відповідача про невиконання рішення суду у адміністративній справі №296/7373/17 та наявність правових підстав для винесення спірної постанови про стягнення виконавчого збору, не відповідають фактичним обставинам справи.

25. Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 06 вересня 1978 року у справі "Класс та інші проти Німеччини", "із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури".

Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб'єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту.

Верховний Суд України у своїй постанові від 16.09.2015 по справі №21-1465а15 зазначив, що у випадку задоволення позову, рішення суду має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії, чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись повноваженнями, наданими частиною другою статті 245 КАС України, суд вважає за необхідне визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови "Про стягнення виконавчого збору" №57070894 від 05 жовтня 2018 року.

Зважаючи на протиправний характер спірної постанови, застосовуючи механізм захисту порушеного права та його відновлення, керуючись повноваженнями, наданими частиною другою статті 9, частиною другою статті 245 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною і скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови "Про стягнення виконавчого збору" №57070894 від 05 жовтня 2018 року.

26. Щодо позовних вимог в частині зобов'язання відповідача закінчити виконавче провадження суд зазначає, що відповідно до встановлених судом обставин та наявної у матеріалах справи сукупності належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, доводи позивача про наявність правових підстав для закінчення виконавчого провадження ВП №57070894 у відповідності до пункту 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII є обґрунтованими.

При цьому, суд звертає увагу, що вирішення вказаного питання та винесення постанови про закінчення виконавчого провадження належать до дискреційних повноважень відповідача.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що позовні вимоги не можуть бути задоволені у спосіб, обраний позивачем, а тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТОМ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

27. Заслухавши пояснення сторін та учасників, присутніх у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем в порушення частини другої статті 77 КАС України не доведено, а позивачем та наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів спростовано правомірність винесення постанови про стягнення виконавчого збору, а тому позовні вимоги Виконавчого комітету Корольовської районної ради міста Житомира є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

28. Частиною першою статті 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог та керуючись частиною третьою 139 КАС України, суд дійшов висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на користь позивача 881,00 грн судових витрат по сплаті судового збору, сплачених позивачем згідно квитанції №125 від 25.10.2018 на суму 1762,00 грн.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 78, 90, 139, 242-246, 272, 287 КАС України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов Виконавчого комітету Корольовської районної ради міста Житомира (площа Польова, 8, м. Житомир, 10009. РНОКПП/) до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (Майдан Соборний, 1, м. Житомир, 10014. РНОКПП/) про визнання дій державного виконавця неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови "Про стягнення виконавчого збору" №57070894 від 05 жовтня 2018 року.

Визнати протиправною і скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови "Про стягнення виконавчого збору" №57070894 від 05 жовтня 2018 року.

У решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області 881 грн (вісімсот вісімдесят одну гривню) судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення за правилами, встановленими статтями 287, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст судового рішення складено та проголошено: 06 листопада 2018 року.

Головуючий суддя О.Г. Попова