Справа № 640/18425/18
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2018-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 листопада 2018 року м. Київ № 640/18425/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Катющенко В.П., вивчивши позовну заяву та додані до неї матеріали ОСОБА_1 (02154, АДРЕСА_1) до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогача Вадима Вікторовича (АДРЕСА_3), Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ДЕПТ ФІНАНС" (01601, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 33Б, прим. 304) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 16.08.2018, індексний номер 42572212 про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 за ТОВ "Фінансова компанія "ДЕПТ ФІНАНС", винесеного приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рогачем Вадимом Вікторовичем, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 000;

- зобов'язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогача Вадима Вікторовича поновити за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_2, виданий Дарницьким РУ ГУМВС України в м. Києві від 24.11.1998, запис про право власності на квартиру АДРЕСА_2.

Пунктом 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 № ETS N 005, ратифікованої Верховною Радою України 17.07.1997, проголошено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20.07.2006 у справі "Сокуренко і Стригун проти України" зазначив, що фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Приписами пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За визначенням статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Предметом даного позову є рішення приватного нотаріуса, як спеціального суб'єкта державної реєстрації прав, про державну реєстрацію права власності на квартиру за ТОВ "Фінансова компанія "ДЕПТ ФІНАНС".

При цьому, обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач звертає увагу на незаконності набуття ТОВ "Фінансова компанія "ДЕПТ ФІНАНС" права власності на квартиру, що належить позивачеві.

Так, при вирішенні питання про віднесення спору до юрисдикції адміністративного суду, необхідно враховувати не лише суб'єктний склад сторін, а й характер таких правовідносин.

Суд звертає увагу, що визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

За правилами частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що спірні правовідносини виникли не у зв'язку з незаконністю реєстраційних дій, а у зв'язку зі спірністю їх підстави звернення стягнення на предмет іпотеки. Ці правовідносини є майновими, виникли між сторонами договору іпотеки та не можуть бути предметом спору у адміністративному судочинстві.

Суд також звертає увагу, що звернувшись з позовом, позивач має на меті захистити своє право власності на заставлену квартиру шляхом скасування реєстрації речового права, належного ТОВ "Фінансова компанія "ДЕПТ ФІНАНС".

Таким чином, позов фактично спрямований на позбавлення ТОВ "Фінансова компанія "ДЕПТ ФІНАНС" речових прав на майно.

Суд акцентує увагу, що про захист майнових прав свідчить і те, що позивачем в якості відповідача визначено ТОВ "Фінансова компанія "ДЕПТ ФІНАНС".

Крім того, позивач у позовній заяві зазначає, що вказана спірна квартира була передана ним в іпотеку ВАТ "Кредитпромбанк", яким в подальшому було відступлено право вимоги ПАТ "Дельта Банк".

Згодом, ПАТ "Дельта Банк" відступило право вимоги ТОВ "Фінансова компанія "ДЕПТ ФІНАНС".

За таких обставин суд вважає, що права, які позивач вважає порушеними, порушені не державною реєстрацією, а діями ТОВ "Фінансова компанія "ДЕПТ ФІНАНС", тому без правової оцінки відносин між позивачем та ТОВ "Фінансова компанія "ДЕПТ ФІНАНС" спір не може бути вирішено, а майнове право не може бути захищене ефективно.

Враховуючи викладене у сукупності, суд дійшов висновку, що між позивачем та приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рогачем Вадимом Вікторовичем немає спірних правовідносин, а спір між позивачем та ТОВ "Фінансова компанія "ДЕПТ ФІНАНС" не є публічно-правовим, а тому не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства. Відтак, даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має вирішуватись за правилами цивільного судочинства.

Дана правова позиція суду відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, наведеному у постанові від 11.09.2018 у справі № 817/2398/15 та висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 31.10.2018 у справі № 826/6638/16.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі.

Згідно з частиною п'ятою статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Відповідно до вимог частини шостої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суд роз'яснює позивачеві, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись статтями 170, 240, 243, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 (02154, АДРЕСА_1) у відкритті провадження в адміністративній справі.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини четвертої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі може бути оскаржено. Згідно частини першої статті 295 та частини першої статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно з підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.П. Катющенко