Справа № 576/104/17-а
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2018-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

06 листопада 2018 року

Київ

справа №576/104/17-а

адміністративне провадження №К/9901/20403/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого Гриціва М.І.,

суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В., -

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області (далі - управління ПФУ) на постанову Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 27 лютого 2017 року (суддя Колодяжний А.О.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2017 року (судді Кононенко З.О., Калитка О.М., Бондар В.О.) у справі за позовом ОСОБА_1 до управління ПФУ про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила: визнати дії управління ПФУ щодо відмови у перерахунку їй пенсії як державному службовцю неправомірними; зобов'язати відповідача перерахувати їй пенсію як державному службовцю з 13 січня 2010 року з урахуванням фактично нарахованих та сплачених усіх виплат, з яких сплачувались страхові внески, у тому числі сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, премій до державних, професійних свят та ювілейних дат.

Глухівський міськрайонний суд Сумської області постановою від 27 лютого 2017 року позов задовольнив частково: визнав неправомірними дії управління ПФУ щодо відмови у перерахуванні розміру пенсії; зобов'язав управління ПФУ провести перерахування пенсії ОСОБА_1 з 19 червня 2016 року, включивши до сум заробітної плати, з якої нараховується пенсія, суми з яких сплачувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням відомостей, що зазначені в Довідці про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу» (далі - Закон № 3723-ХІІ), від 01 грудня 2016 року № 05.02/284, у тому числі сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, премій до державних, професійних свят та ювілейних дат, із збереженням проценту нарахування пенсії на момент її призначення.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, премії з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення державних службовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Харківський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 04 квітня 2017 року рішення суду першої інстанції залишив без змін.

Управління ПФУ не погодилося із цими рішеннями і звернулося із касаційною скаргою про їх скасування та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Покликається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій при прийнятті рішень норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Верховний Суд переглянув судові рішення судів попередніх інстанцій у межах касаційної скарги, з'ясував повноту фактичних обставин, встановлених судами, та правильність застосування норм матеріального та процесуального права і дійшов висновку про таке.

Суди встановили, що позивач з 2010 року перебуває на обліку в управлінні ПФУ та одержує пенсію за віком відповідно до Закону № 3723-ХІІ (а.с.23).

13 грудня 2016 року позивач звернулася до відповідача із заявою, в якій просила перерахувати пенсію, провівши її обчислення з урахуванням складових заробітної плати, зазначених в наданій нею довідці Сумської митниці ДФС України від 01 грудня 2016 року № 05.02/284, а управління ПФУ рішенням від 13 грудня 2016 року № 44 відмовило їй у такому перерахунку пенсії (а.с.14-18, 35-37).

Позивачка, вважаючи неправомірними дії відповідача щодо відмови в задоволенні її вимог, звернулась до суду з цим позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.

Верховний Суд України раніше сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах. Зокрема, у постанові від 16 вересня 2014 року (справа № 21 314а14) виснував, що аналіз положень статті 37 Закону № 3723-XII, статті 41 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та статті 66 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» дає підстави вважати, що суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема матеріальна допомога на оздоровлення та допомога на вирішення соціально-побутових питань, сума індексації заробітної плати, включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії.

Зважаючи на те, що цей висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, прийнятий за результатами розгляду справи, фактичні обставини в якій є подібними до фактичних обставин, встановлених у справі, що розглядається, - у справі, що розглядається, спір також стосується включення до складу заробітної плати державного службовця та врахування при обчисленні розміру його пенсії сум виплат, з яких бути фактично нараховані та сплачені страхові внески, то висновок судів першої й апеляційної інстанцій про те, що матеріальна допомога на оздоровлення та індексація, на які нараховані і сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, повинні бути включені до складу заробітної плати державного службовця і враховуватись при обчисленні розміру його пенсії, є правильним.

Аналогічний підхід застосування означених норм права висловлений і Верховним Судом, зокрема, у постанові від 03 липня 2018 року (справа № 464/3737/17).

Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційну скаргу позивача слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Доводи касаційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували наведені висновки судів першої та апеляційної інстанцій.

У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки суду та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.

З огляду на викладене, керуючись статтями 341, 342, 345 пунктом 1 частини першої статті 349, статтями 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

постановив:

Касаційну скаргу Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області залишити без задоволення, а постанову Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 27 лютого 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Гриців

Судді: Я.О. Берназюк

Н.В. Коваленко