Справа № 1540/4098/18
Суддя: Балан Я. В.
Дата ухвалення: 2018-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/4098/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 року

У залі судових засідань №31

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Балан Я.В.

при секретарі судового засідання - Ходжаяна А.В.

за участю сторін:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Приватного підприємства «Агроальянс-2007» до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області, Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного підприємства Агроальянс-2007 до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області, Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації про:

визнання протиправним та скасування рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних № 862923/35462581 від 30.07.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 40 від 11.04.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

зобов'язання Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну ПП Агроальянс-2007 № 40 від 11.04.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ПП Агроальянс-2007 у порядку визначеному законодавством склало в електронній формі податкову накладну № 40 від 11.04.2018 року та направило її на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних. Згідно отриманої квитанції від 20.04.2018 року, вказана податкова накладна прийнята, але її реєстрацію зупинено. Підставою для зупинення реєстрації податкової накладної стало те, що вона відповідає вимогам пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку. При цьому, було запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних. Позивач в електронному вигляді через засоби електронного зв'язку направив повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення господарської операції по зупиненій податковій накладній, пояснення та копії документів, перелік яких відповідав вичерпаному переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Отже, як вважає позивач, ним було надано усі необхідні документи, які беззаперечно підтверджують реальність здійснення господарській операції по вищевказаній податковій накладній. За результатами розгляду пояснень та документів, комісією Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, було прийнято рішення: № 862923/35462581 від 30.07.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 40 від 11.04.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; Підставою для відмови в реєстрації було зазначено, що платником податку не надані копії документів:договори, довіреності, акти керівного органу платнику податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операцій. Первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано, підкреслити). При цьому, які саме документи не були надані, зазначено (підкреслено) не було, було лише формально процитовано норму закону, без будь якої конкретизації. Вважаючи зазначені рішення протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою суду від 21 серпня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

11 вересня 2018 року представником відповідачів через канцелярію Одеського окружного адміністративного суду (вхід. № 26646/18) подано відзив на позовну заяву, згідно якого, відповідачі позовні вимоги не визнають та просять суд в задоволенні позову відмовити, посилаючись в на те, що позивачем після отримання квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної було відправлено засобами електронного звязку повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операції по відмовленій податковій накладній. Відповідачі зазначають, що з огляду на не надання позивачем разом із повідомленням, всіх необхідних документів, ГУ ДФС в Одеській області прийняло рішення про відмову в реєстрації податкової накладної. Таким чином, рішення комісії ГУ ДФС в Одеській області із посиланням на підставу не надання платником податку всіх необхідних копій документів - є повністю обґрунтованими.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї доказами, ознайомившись з відзивом відповідачів на адміністративний позов, дослідивши обставини якими обґрунтовуються вимоги та відзив та перевіривши їх доказами суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що відповідно до приписів п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України ПП Агроальянс-2007 було складено податкову накладну: № 40 від 11.04.2018 року та направлено її на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.11).

Згідно отриманої квитанції вказану податкову накладну прийнято, але її реєстрацію зупинено. Підставою для зупинення реєстрації податкової накладної стало те, що вона відповідає вимогам пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку. При цьому, було запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної (а.с.12).

Судом встановлено, що на виконання п.п. 201.16.2. п. 201.16. ст. 201 Податкового кодексу України, позивач в електронному вигляді через засоби електронного зв'язку направив повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення господарської операції по зупиненій податковій накладній, пояснення та копії документів, перелік яких відповідав вичерпаному переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Водночас, рішенням Комісії Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 862923/35462581 від 30.07.2018 року позивачу було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 40 від 11.04.2018 року (а.с.13).

Підставою для відмови в реєстрації вищезазначеної податкової накладної було зазначено, що платником податку не надані копії документів: договори, довіреності, акти керівного органу платнику податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операцій; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано, підкреслити).

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями ПП Агроальянс-2007 звернулось до Державної фіскальної служби України зі скаргою на вищевказане рішення, прийняте за результатами розгляду пояснень та документів. Згідно отриманого рішення комісії з питань розгляду скарг ДФС України, скарга залишена без задоволення, а рішення комісії ДФС без змін (а.с.104-105).

Вважаючи зазначене рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного.

Згідно із ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що ПП Агроальянс-2007 є юридичною особою, видом діяльності якого, поміж іншим є : Допоміжна діяльність у рослинництві (КВЕД 01.61), Діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами (КВЕД 46.11), Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (КВЕД 46.21). Позивач має безстрокову ліцензію Міністерства аграрної політики та продовольства України на торгівлю пестицидами та агрохімікатами серії АЕ № 293367 від 09.04.2014 року (а.с.60 - 63).

В межах вказаного напрямку діяльності між ПП Агроальянс-2007 (Постачальник) та ТОВ Авангард-2005 (Покупець) було укладено договір поставки № 319 від 13.11.2017 р., відповідно до умов якого ПП Агроальянс- 2007 поставило Покупцю товар: «Насіння соняшнику PR-64F50» у кількості 200 мішків/посівних одиниць., на загальну суму 883 334,00 грн. та «Насіння соняшнику PR-64F66» у кількості 100 мішків/посівних одиниць, на загальну суму 516 667,00 грн., що разом складає 1 400 001 грн., загальна сума разом з ПДВ 1 680 001,2 грн.

Згідно умов Договору ТОВ «Авангард-2005» зобовязано розрахуватися за поставлений товар у строк до 01.09.2018 року.

Поставка вказаного товару на адресу ТОВ «Авангард-2005» здійснювалась за рахунок ПП «Агроальянс-2007», згідно товарно-транспортної накладної Р249 від 11.04.2018 року (а.с.21).

Тобто з вищевикладеного вбачається, що позивач має та надав до комісії всі необхідні та належним чином оформлені документи, які підтверджують реальність здійснення господарських операцій ПП Агроальянс-2007 по незареєстрованій податковій накладній. Первинні документи по вказаним господарським операціям відповідають вимогам Закону України Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні. Таким чином, первинні документи засвідчують факт реального виконання позивачем та його контрагентами господарських зобовязань.

При цьому, ГУ ДФС в Одеській області не спростовано і встановленої ст.204 ЦК України презумпції правомірності вчинених підприємствами правочинів. Взагалі не досліджувались фактичні обставини щодо змісту та умов угод, зобовязань сторін за договором та порядку оплати вартості продукції.

Отже, на підставі вищевикладеного та з первинних документів вбачається, що вчинення позивачем дій, спрямованих на реальне виконання умов укладених угод, зокрема, постачання товарів, господарські операції спричинили реальні зміни у майновому стані сторін, є економічно виправданими та відповідають видам господарської діяльності позивача. Первинні документи бухгалтерського обліку та податкової звітності, якими сторони супроводжували господарські операції не суперечать вимогам чинного законодавства, містять вичерпні дані щодо переліку наданих послуг, у повній мірі розкривають зміст та обсяг господарських операцій.

Судом встановлено, що позивач надав відповідачу усі первинні документи на підтвердження реальності вищезазначених господарських операцій. При цьому, первинні документи оформленні позивачем та його контрагентом, копії яких були надані ГУ ДФС в Одеській області, не мають дефекту форми, змісту або походження, котрі відповідно ст. ст. 198, 201 Податкового кодексу України, ч. 2 ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік і фінансову звітність, п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів бухгалтерського обліку, спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості (а.с.14-104).

Таким чином, первинні документи засвідчують факт реальності виконання позивачем та його контрагентом господарських зобов'язань. Позивач надав відповідачам документи, які в сукупності підтверджують наявність підстав для реєстрації податкової накладної. Перелік наданих документів відповідає переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 567 від 13.06.2017 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Пункт 6 наказу Мінфіну України від 13.06.2017 року №567, яким затверджено Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Критерії ) містить у собі визначення двох різних критеріїв.

Моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями: 1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється); 2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 ПК України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

У пункті 1 Вичерпного переліку документів достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, наведено вичерпний перелік документів, у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом №567, а саме:

1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 наказу №567: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 наказу №567: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Як вбачається із квитанції, якою зупинено реєстрацію податкової накладної, фіскальним органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних відповідно до пункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, вичерпний перелік яких встановлено наказом №567.

Відповідно до пп. 201.16.1 п. 201 ст. 201 ПК України у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно з пп. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 ПК України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

У пп. 201.16.3 п. 201.16 ст. 201 ПК України зазначено, що письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику. Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України. Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту. Форма таких рішень встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з пп. 201.16.4 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється удень настання однієї із таких подій: а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суд вважає, що відповідачами порушено норми підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, оскільки ними не зазначено у квитанції конкретного чіткого критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

Фіскальним органом у Квитанції зазначено лише загальне посилання на відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п.п. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Натомість, підпункт 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України вимагає від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію.

Так, суд зазначає, що Критерії ризиковості платника податку визначені Листом ДФС України від 21.03.2018 року № 959/99-99-07- 18, який навіть не є нормативно-правовим актом.

На це звертає увагу також Державна регуляторна служба України на офіційному веб-порталі (Лист ДРСУ від 19.04.2018 р. № 3890/0/20-18), та зазначає, що критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій та перелік показників, що визначають позитивну податкову історію платника податку відповідно були затверджені ДФС листами від 21.03.2018 р. № 959/99-99-07-18 та № 960/99-99-07-18 без дотримання регуляторних процедур.

До того ж, було порушено один із принципів державної регуляторної політики, визначених Законом України Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності, а саме передбачуваність, тобто послідовність регуляторної діяльності, відповідність її цілям державної політики, а також планам з підготовки проектів регуляторних актів, що дозволяє субєктам господарювання здійснювати планування їхньої діяльності.

Відповідно до п. 10 Порядку зупинення, критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

Мінфін у дводенний строк погоджує або надсилає ДФС на доопрацювання визначені у цьому пункті критерії та перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Про визначені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, ДФС інформує Комітет Верховної Ради України з питань податкової та митної політики.

ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

При цьому на офіційному веб-порталі ДФС відсутня інформація про затвердження у передбаченому вище порядку таких критеріїв.

Що стосується безпосередньо посилання на причину зупинення реєстрації, то зміст пп.1.6 п.1 вказаних Критеріїв наступний: 1.6. комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);

дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;

платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб'єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс);

наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Суд зазначає, що яке саме з цих посилань стало причиною зупинення реєстрації, у Квитанції про зупинення відповідачами не зазначено.

Відповідно до цього ж Листа ДФС, головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв. Ризиковість платника податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв. При цьому, якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

Незважаючи на це, жодного рішення Комісії про внесення позивача до переліку ризикових платників позивач не отримував.

Таким чином, фіскальний орган був зобов'язаний у Квитанції № 1 чітко вказати на конкретний вид критерію, який встановлений одним із підпунктів пункту 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків Наказу №567, який діяв на час зупинення реєстрації податкової накладної.

Визначення фіскальним органом у Квитанції № 1 конкретного критерію ризику прямо впливає на можливість надання у подальшому платником податків відповідних документів.

Суд також зазначає, що факт зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарських операцій, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (постачання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.

Наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, а також факт того, що зазначені документи були надані контролюючому органу, свідчать про те, що останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації вищезазначених податкових накладних.

Порядком зупинення реєстрації визначено механізм зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена (така інформація у квитанції відсутня); критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку (не зазначено конкретні критерії; пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (відсутня пропозиція подати конкретні документи).

При цьому Порядком зупинення також встановлений перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної (п.14), який включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Так, на виконання вимог, зазначених вище, позивачем було надано документи, які підтверджують реальність здійснення операцій по податковій накладній № 40 від 11.04.2018р.

При цьому перелік наданих документів відповідає переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Суд наголошує, що в оскаржуваному рішенні зазначено лише загальні підстави для відмови у реєстрації, визначені законодавством, а саме: Ненадання платником податку копій документів: договори, довіреності, акти керівного органу платнику податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операцій; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано, підкреслити). При цьому документи, які не надано, не підкреслено всупереч тому, що зазначає фіскальний орган самостійно.

Так, у рішенні не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства, яких документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Відповідно до п. 16 Порядку зупинення, письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного звязку. Такі письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Згідно з п. 19 цього Порядку комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

З вищевикладеного слідує, що рішення Комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Суд зазначає, що оскаржуване рішення комісії №862923/35462581 від 30.07.2018 року є актом індивідуальної дії.

Правовий акт індивідуальної дії виданий суб'єктом владних повноважень - документ, прийнятий з метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов'язкових правил поведінки та стосується прав і обов'язків чітко визначеного суб'єкта (суб'єктів), якому він адресований.

Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер.

Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб'єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв'язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.

Натомість, оскаржуване рішення комісії не відповідає критерію чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, та породжує його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов'язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб'єкта владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеним безпідставність та незаконність оскаржуваного рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації - про відмову у реєстрації зазначеної податкової накладної №40 від 11.04.2018 року.

Суд наголошує, що відповідно до положень п. 56.4 ст. 56 ПК України під час процедури адміністративного оскарження обов'язок доведення того, що будь-яке нарахування, здійснене контролюючим органом у випадках, визначених цим Кодексом, або будь-яке інше рішення контролюючого органу є правомірним, покладається на контролюючий орган.

Так, ч. 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За приписами статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Такий підхід цілком узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Зокрема, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції визначив, що ...адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

З огляду на презумцію правомірності рішень платника податку, яка закріплена в статті 4.1 ПК України у випадку, коли є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, пріоритет правомірності рішення залишається за платником податків.

З аналізу ст.2 КАС України випливає, що рішення субєкта владних повноважень повинно бути прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності всіх перед законом; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансі між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення № 862923/35462581 від 30.07.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної, прийняте субєктом владних повноважень не у спосіб визначений законом, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 року (остаточне) по справі Чуйкіна проти України (Заява №28924/04) констатував: 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті б Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обовязків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює право на суд, в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі Голдер проти Сполученого Королівства). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах Мултіплекс проти Хорватії, заява № 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та Кутіч проти Хорватії, заява № 48778/99, п. 25).

В даному випадку, суд зазначає, що задоволення позовної вимоги щодо зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі спірну податкову накладну, є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Таким чином, на підставі ст. 8 КАС України, згідно якої, усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 9 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, зясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати розподілити за правилами ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 9,14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного підприємства Агроальянс-2007 (, адреса: 65005, м. Одеса, вул. Бугаївська, 21) до Державної фіскальної служби України (адреса: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8), Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області, Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації (адреса: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) про визнання протиправним та скасування рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних №862923/35462581 від 30.07.2018р. про відмову у реєстрації податкової накладної №40 від 11.04.2018р. в Єдиному реєстрі податкових накладних задовольнити.

Рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних №862923/35462581 від 30.07.2018р. про відмову у реєстрації податкової накладної №40 від 11.04.2018р. в Єдиному реєстрі податкових накладних визнати протиправним та скасувати.

Зобовязати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну ПП «Агроальянс-2007» №40 від 11.04.2018 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України та Головного управління Держаної фіскальної служби України в Одеській області понесені Приватним підприємством Агроальянс-2007 (, адреса: 65005, м. Одеса, вул. Бугаївська, 21) судові витрати у розмірі 3 524, 00 гривні солідарно.

Рішення набирає законної сили згідно статті 255 КАС України - після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду згідно статті 295 КАС України подається до Пятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Одеський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено та підписано 07 листопада 2018 року.

Суддя Балан Я.В.

.