Справа № 826/13306/18
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2018-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Мельничука В.П.

За участю секретаря: Івченка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 серпня 2018 року, суддя Маруліна О.О., за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Велта» про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Велта» до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування припису,-

У С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Велта» звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування припису Південного регіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України від 05.2018 року №30/4275-К, прийнятого на підставі акту перевірки від 04.07.2018 року №30/4275-К за результатами планової перевірки ТОВ ВКФ «Велта».

Разом із позовною заявою товариство подало до суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії припису Південного регіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України від 05.2018 року №30/4275-К, прийнятого на підставі акту перевірки від 04.07.2018 року №30/4275-К за результатами планової перевірки ТОВ ВКФ «Велта». Крім того, ТОВ ВКФ «Велта» просить заборонити Державній службі геології та надр України видавати наказ про зупинення дії Спеціального дозволу №4275 від 13.06.2007 року, виданого ТОВ ВКФ «Велта» на видобування ільменітових руд на території Бирзулівського родовища ільменітових руд, яке знаходиться у с. Коробчино, Новомиргородського району Кіровоградської області у зв'язку з невиконанням Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційною фірмою «Велта» вимог припису Південного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України від 05.07.2018 року № 30/4275-К.

Відповідно до ухвали Окружного адмінінстративного суду міста Києва від 23 серпня 2018 року заяву ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Велта» задоволено частково, зупинено дію припису Південного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України від 05.07.2018 року № 30/4275-К, складеного на підставі акту перевірки № 30/4275-К від 04.07.2018 року за результатами проведення планової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «Велта» (код за ; адреса: 26014, Кіровоградська обл., Новомиргородський район, село Коробчине, вул. Хутір Комінтерн, буд. 3) відповідно до Річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр України на 2018 рік, затвердженого наказом Державної служби геології та надр України від 28.11.2017 року № 523 та наказу Державної служби геології та надр України від 08.06.2018 року № 207 «Про проведення планових заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр України у липні 2018 року» до набрання рішенням суду законної сили.

Не погодившись з ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 серпня 2018 року Державна служба геології та надр України подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати вищезазначену ухвалу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення осіб, що з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Задовольняючи в частині заяву про забезпечення позову суд першої інстанції зазначив, що має місце обгрунтована позивачем очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення судового рішення у зв'язку з прийняттям припису відповідачем, складеного на підставі акту перевірки.

Колегія суддів погоджується з такими доводами суду першої інстанції та зазначає наступне.

Згідно частини четвертої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Пунктами першим, другим частиною другою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути забезпечено зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Відповідно до частини п'ятої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Отже, забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими вимогами. Співмірність, зокрема, полягає в тому, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову за вартістю.

Відповідно до витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності ТОВ ВКФ «Велта» є добування руд та інших кольорових металів.

Положеннями Кодексу України про надра та Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» користування надрами загальнодержавного значення здійснюється тільки за наявності Спеціального дозволу на користування надрами.

Позивачем 13.06.2007 року отримано спеціальний дозвіл на користування надрами № 4275, вид користування надрами: видобування ільменітових розсипних руд з метою виробництва ільменітового концентрату на території Бирзулівського родовища, яке знаходиться у с. Коробчино (західна околиця), Новомиргородського району Кіровоградської області; джерело фінансування робіт - недержавне. Спеціальний дозвіл від 13.06.2007 року № 4275 наданий ТОВ ВКФ «Велта» Державною службою геології та надр України.

Державною комісією України по запасах корисних копалин (далі - ДКЗ) 29.11.2016 року розглянуто матеріали повторної геолого-економічної оцінки запасів ільменіту в рудних пісках та корі вивітрювання Бирзулівського родовища, поданих ТОВ ВКФ «Велта» з метою визначення їхнього промислового значення в сучасних економічних умовах станом на 01.01.2016 року в межах Спеціального дозволу № 4275 від 13.06.2007 року, та прийнято рішення про затвердження запасів титанових руд та ільменіту загальнодержавного значення Бирзулівського родовища, в контурах, класах і категоріях перерахунку запасів про що складено Протокол № 3726- ДСК (далі - Протокол ДКЗ № 3726-ДСК).

Південним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України відповідно до Річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр України на 2018 рік, затвердженого наказом Держгеонадр від 28.11.2017 року № 523 та наказу Відповідача від 08.06.2018 року № 207 «Про проведення планових заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр України у липні 2018 року» 03.07.2018 року розпочато планову перевірку дотримання ТОВ ВКФ «Велта» вимог законодавства у сфері надрокористування. Перевірка проводилась з 12.00 годин 03.07.2018 року по 17.00 годин 04.07.2018 року.

За результатами перевірки Південним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України складено акт перевірки № 30/4275-К від 04.07.2018 року.

На підставі зазначеного акту, Південним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України 05.07.2018 року складено Припис № 30/4275-К, яким зобов'язано ТОВ ВКФ «Велта» у строк до 05.08.2018 року усунути наступні порушення вимог законодавства у сфері надрокористування, а саме: «Протокол ДКЗ України № 3726-ДСК від 29.11.2016 року не введено в дію Держгеонадрами України чим порушено вимоги ст. 24 Кодексу України про надра; не внесені зміни до спеціального дозволу № 4275 від 13.06.2007 року відповідно до Протоколу ДКЗ України № 3726-ДСК від 29.11.2016 року чим порушено вимоги ст. 24 Кодексу України про надра; не скориговано план розвитку гірничих робіт за І півріччя 2018 року з Управлінням Держпраці в частині перевищення видобутку ільменітового піску та розкривних робіт. Заплановано на І півріччя згідно плану розвитку гірничих робіт на 2018 рік, видобуток піску 533800 м3 фактично видобуто 641649 м , розкривні роботи план 2480000 м3 фактично 3389675 м3, чим порушено вимоги ст. 51 Кодексу України про надра».

З матеріалів справи вбачається, що позивачем до проведення відповідачем планової перевірки, за результатами якої складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин №30/4275-К від 04.07.2018 року, на підставі якого винесено оскаржуваний Припис, неодноразово вживалися дії, з метою внесення змін до спеціального дозволу, надсилався протокол ДКЗ України № 3726-ДСК від 29.11.2016 року, проте відповідачем відмовлялося у задоволенні таких заяв заявника з тих підстав, що протокол ДКЗ України № 3726-ДСК від 29.11.2016 року не введено у дію Держгеонадрами та згодом, винесено оскаржуваний Припис, про що свідчать долучені позивачем докази до позовних матеріалів.

Відповідно до пп. 4 п. 22 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 30.05.2011 року № 615 дія дозволу може бути зупинена органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням Мінприроди з підстав невиконання в установлений строк приписів уповноважених органів щодо усунення порушень законодавства у сфері надрокористування або охорони навколишнього природного середовища.

Положеннями абз. 1 п. 25 Постанови № 615 про надання, продовження строку дії, зупинення, поновлення, переоформлення, видачу дубліката, анулювання дозволу та внесення змін до нього Держгеонадра видає наказ, а Рада міністрів Автономної Республіки Крим - розпорядження.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково заяву про забезпечення позову, прийняв до уваги, що позивачами надано докази наявності ознак очевидної необхідності забезпечення позову, оскільки з матеріалів заяви про забезпечення позову та позовної заяви убачаються обставини, відповідно до яких невиконання Припису матиме наслідком зупинення дії спеціального дозволу, що в свою чергу унеможливить здійснення господарської діяльності заявником, що ускладнить ефективний захист прав в разі задоволення позовних вимог судовим рішенням за результатом розгляду справи по суті, позаяк існують ризики, що права позивача на свободу підприємницької діяльності, заборону від незаконного втручання та перешкоджання його господарській діяльності з моменту виконання оскаржуваного Припису може бути порушено.

Крім того, суд першої інстанції вірно прийняв до уваги під час прийняття ухвали доводи позивача про те, що в разі не вжиття заходів забезпечення позову будуть порушені права та інтереси інших осіб, оскільки, як вбачається з матеріалів заяви, станом на дату звернення до суду з цією заявою на виробництві заявника реалізують своє право на працю приблизно 600 громадян України. Більша частина працівників є мешканцями с. Коробчине, яке розташоване у Новомиргородському районі Кіровоградської області. Враховуючи, що чисельність мешканців с. Коробчине становить приблизно 1000 громадян України, Позивач надає можливість реалізовувати своє право на працю щонайменше половині мешканців с. Коробчине. В разі невжиття заходів забезпечення позову, можливе видання відповідачем наказу про зупинення дії Спеціального дозволу № 4275 від 13.06.2007 року, що призведе до неможливості здійснювати позивачем своїх обов'язків по виплаті заробітної плати громадянам України які працюють на підприємстві позивача, подальшого скорочення кількості працівників позивача що в свою чергу свідчить про порушення Державних гарантій на працю та оплату праці, адже позивач не матиме реальної можливості виконувати свої зобов'язання перед працівниками, у зв'язку з неможливістю здійснювати свою господарську діяльність.

Задовольняючи заяву в частині, судом першої інстанції було вірно застосовано принцип співмірності, а саме співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Крім того, судом було вжито заходів забезпечення позову в межах предмета позову без порушення прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Доводи апелянта про те, що зупиненням дії припису від 05.07.2018 року фактично вирішується спір без відповідного розгляду справи, колегія суддів вважає хибними.

Як вже зазначено судом вище, предметом спору у справі є припис, який на думку позивача є протиправним та який він просить скасувати.

Отже, сам факт зупинення такого припису ніяким чином не свідчить про те, що судом без розгляду справи по суті вирішується спір.

Будь-якої оцінки правомірності та законності зазначеного припису суд в оскаржуваній ухвалі не надавав, а лише з метою уникнення в подальшому будь-яких порушень прав та інтересів сторін, зупинив дію такого припису на час розгляду справи.

Колегія суддів враховує вимоги частини 4 ст. 150 КАС України відповідно до якої подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною, підстави для її скасування відсутні, оскільки суд всебічно перевіривши доводи позивача, викладені у заяві, прийняв законну ухвалу у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 серпня 2018 року.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду є законною і обґрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не має.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 серпня 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Судя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Мельничук В.П.

Повний текст виготовлено: 07 листопада 2018 року.