Справа № 186/1514/18
Суддя: Янжула С. А.
Дата ухвалення: 2018-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 186/1514/18
Провадження №2-а/0186/21/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року м.Першотравенськ

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої - судді Янжули С.А.,

секретар - Лиман Н.П.,

з участю:

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП №1 Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Петрунька Сергія Сергійовича про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення незаконною та її скасування,

ВСТАНОВИВ:

28 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до інспектора СРПП №1 Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Петрунька Сергія Сергійовича про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення незаконною та її скасування.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26 вересня 2018 року відповідачем притягнуто його до адмінвідповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП. В постанові відповідач зазначив, що 26 вересня 2018 року о 09:30 годині він керував автомобілем "Мерседес" н/з НОМЕР_1 на 327 км а/д М04 Знам'янка - Луганськ - Ізваріне, номерний знак автомобіля (передній та задній) закритий стороннім предметом, при цьому не мав при собі діючого договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП. Тобто, згідно вказаної статті його притягнуто до адмінвідповідальності лише за неприд`явлення договору страхування. Будь-якого іншого протоколу чи постанови відповідачем відносно нього не складалося. Він не вчиняв ДТП, вказання інспектора, що його номерні знаки були закриті стороннім предметом - не відповідають дійсності. Також, якщо відповідачем встановлено у фабулі оскаржуваної постанови, що на його автомобілі закриті стороннім предметом номерні знаки, але при цьому не складено постанову по ч.6 ст.121 КУпАП, це свідчить про надуманість зупинки автомобіля та відсутність порушення. Копію постанови отримав в той же день. На нього було накладено штраф 425 гривень. Ніяких доказів відповідачем не надано, він не вчиняв жодного порушення правил дорожнього руху і відповідач зупинив його автомобіль без будь-якої причини і не мав права вимагати пред'явлення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу. Посилається на Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а саме: на п.21.2. Крім того, йому не були роз'яснені права та обов'язки, встановлені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, в постанові не зазначено який пункт правил дорожнього руху ним порушено. Постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Відсутні належні докази по справі. Вважає, що постанова незаконна та підлягає скасуванню.

Просить суд скасувати постанову серії ДП18 №078444 від 26 вересня 2018 року про притягнення його адміністративної відповідальності по ч.1 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення в зв'язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, просить їх задовільнити в повному обсязі.

Відповідач - інспектор СРПП №1 Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Петрунько С.С. в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність та відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що з позовними вимогами не згоден, оскільки під час несення служби 26 вересня 2018 року на стаціонарному посту "Першотравенський" 327 км а/д М-04 "Знаменівка - Луганьк - Ізваріне" ним, приблизно о 09:15 годині, було зупинено автомобіль Мерседес Бенц Віто д/н НОМЕР_1 (державний номер якого було закрито стороннім предметом (решіткою), що не дозволяло чітко визначити символи номеру з відстані менше 20 м), за кермом якого знаходився водій ОСОБА_1 Йому було пояснено причину зупинки та суть правопорушення, після чого йому було запропоновано надати документи для перевірки. При цьому, виявилося, що у нього відсутній договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу. Відповідно до вимог ст.ст.276-283 КУпАП, враховуючи порушення п.2.1 ПДР України, відносно нього було винесено постанову ДП18 №078444 по ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425,00 гривень. Копію постанови водій отримав на місці під підпис, де на копії викладено його права та обов'язки згідно законодавства, з якими він також був ознайомлений. Всі вимоги, встановлені законом при розгляді справи про адміністративне правопорушення, було дотримано, зокрема вимоги ст.280 КУпП - встановлено факт вчинення правопорушення та винність позивача в його вчиненні. При розгляді справи були взяті до уваги всі наявні докази по справі. Згідно ст.251 КУпАП додаються докази порушення - фото фіксація зупиненого автомобіля Мерседес Бенц д/н НОМЕР_2, а саме: факт того, що його державний номер дійсно було закрито стороннім предметом, через що неможливо було чітко розрізнити символи. Позивачем, доказів відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, не надано, не вказано, в чому вразилася протиправність дій відповідача. Просить суд в задоволенні позову відмовити.

Позивач надав відповідь на відзив, в якій вказав на те, що у відзиві відповідач вказує, що його автомобіль був зупинений у зв'язку з тим, що державний номер було закрито стороннім предметом - решіткою, що не дозволяло чітко визначити символи номеру з відстані менше 20 м. При цьому, належних доказів вказаного порушення та, як наслідок, підстави для зупинки транспортного засобу відповідачем не надано. Так, у постанові ДП 18 № 078444, складеної відносно нього за ч.1 ст. 126 КУпАП в графі 8 значиться, що до постанови додається фотокартка порушення. Однак, вказана фотокарта була надана відповідачем лише до матеріалів відзиву при оскарженні ним незаконних дій відповідача. При цьому, на вказаній фотокартці відображений задній номерний знак на схожому на його автомобілі, номерний знак якого розмитий та не читається, що робить неможливим ідентифікацію саме автомобіля, яким він керував. Є незрозумілим, як інспектор встановив наявне порушення по задньому номеру автомобіля, коли в момент зупинки він рухався у зустрічному напрямку відносно поста "Першотравенський". Більше того, вказана фотокарточка, точніше її незавірена копія, є неналежним та недопустимим доказом, який поданий суду в порушення норм статей 94 та 99 КАС України. Згідно ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

В зв'язку з тим, що інспектором не зазначено у оскаржуваній постанові технічного засобу, його серії та номеру, не надано до суду оригінал вказаного доказу, суд не може прийняти цей доказ в якості належного та допустимого. Відповідачем не надано допустимих та достовірних доказів та не доведено законність причини його зупинки, що в свою чергу виключає законність подальших дій інспектора.

Ним у позовній заяві було вказано, що згідно Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме: п. 21.2. "Контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється:

відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод"... Жодного протоколу порушення відносно нього інспектором не складалось.

Якщо відповідач вважав, що ним було вчинено порушення, а саме: закриття номерного знаку стороннім предметом, то він мав право скласти постанову по ч. 6 ст. 121 КУпАП, і при складанні вказаної постанови у інспектора виникло би право вимагати надання документів, у тому числі і поліса обов'язкового страхування. Вказаних дій відповідачем виконано не було, таким чином, відповідач не мав права вимагати у нього надання договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідач не довів правомірність свого рішення. Просить позов задовільнити.

Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Як встановлено судом, відносно позивача відповідачем - інспектором СРПП №1 Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Петруньком С.С. 26 вересня 2018 року було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 №078444, згідно якої, 26 вересня 2018 року о 09:30 годині, на 327 км а/д М04 водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_3, на якому передній та задній номерний знак закритий (стороннім предметом), при цьому, водій не мав при собі діючого договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу.

На підставі даного порушення позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень.

Таким чином, оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.126 КУпАП, яка передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

В постанові зазначено дані про особу, що притягується до адміністративної відповідальності, серію та номер посвідчення водія, суть правопорушення, відмітка про вручення ОСОБА_1 копії вказаної постанови 26 вересня 2018 року під підпис, відмітка про те, що до постанови додаються: фотокартка правопорушення, на зворотній стороні оскаржуваної постанови, яка була вручена ОСОБА_1, перелічені всі права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, зокрема і ст.63 Конституції України.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч.1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Тобто, належним доказом правопорушення є фото або відеофіксація вчиненого правопорушення.

В постанові про накладення адміністративного стягнення є посилання на те, що до постанови додається фотокартка порушення. Заяв, клопотань, зауважень, пояснень від ОСОБА_1 з цього приводу не надходило.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем на адресу суду електронною поштою за вх.№ЕП-710 від 18 жовтня 2018 року долучено копію оскаржуваної постанови з копією фото, на якому зображено автомобіль, що не рухається, аналогічної марки з автомобілем ОСОБА_1 - "Mersedes Benz Vito", вид ззаду, державний номерний знак на якому закрито стороннім предметом, однак чітко вбачається, що він розпочинається з літер АЕ та закінчується літерами НІ, що співпадає з літерами на номерному знаку автомобіля ОСОБА_1

Згідно ч.7 ст.94 КАС України документи, отримані за допомогою факсимільного чи інших аналогічних засобів зв'язку, приймаються судом до розгляду як письмові докази у випадках і в порядку, які встановлені законом або договором.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Дійсно, згідно п.21.2 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо - транспортних пригод.

Однак, відповідно до "Правил дорожнього руху України" п.2.1 - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: ґ) поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно п.2.4 Правил на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також:a)пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Стаття 126 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Об'єктом даного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Кожен водій транспортного засобу повинен мати при собі та пред'явити для перевірки посадовими особами поліції перелічені документи.

Об'єктивна сторона правопорушення - керування транспортними засобами водіями, які не мають при собі або не пред'явили чи не передали для перевірки вказані документи.

Вищезазначені правопорушення вчиняються у формі бездіяльності.

Предметом даного позову є не оскарження дій відповідача в частині законності чи незаконності зупинки транспортного засобу позивача, а скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по ч.1 ст.126 КУпАП.

ОСОБА_1, відповідно до ст.35 Закону України "Про Національну поліцію", було зупинено відповідачем. На вимогу поліцейського, позивач надав посвідчення водія, про що зазначено в постанові, однак не надав чинний поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що не заперечується сторонами, за що і передбачена адміністративна відповідальність по ч.1 ст.126 КУпАП.

Адміністративне стягнення накладено відповідачем на позивача у відповідності до санкції вказаної статті.

Доказів того, що на момент перевірки документів позивача відповідачем в нього був при собі чинний поліс (договір) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який був пред'явлений на вимогу поліцейського, суду не надано.

Посилання позивача на те, що відповідачем при винесенні постанови не було додано жодного доказу на підтвердження вчинення правопорушення та не роз'яснені його права та обов'язки, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи.

Згідно ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Таким чином, суд вважає постанову від 26 вересня 2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по ч.1 ст.126 КУпАП законною та такою, що не підлягає скасуванню, а в задоволенні позовних вимог позивачу слід відмовити.

Відповідно ст.244 КАС України під час ухвалення рішення суд враховує як розподілити між сторонами судові витрати.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

В даній справі судові витрати складаються із судового збору.

За статтею 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 87 КАС судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Зокрема, Закон № 3674-VI визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору (преамбула Закону).

За статтями 1, 2 цього Закону судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом, і включається до складу судових витрат. Платниками цього платежу є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи-підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

В ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір" наведено перелік справ за подання яких судовий збір взагалі не справляється, а ст.5 Закону містить перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору при пред'явленні позову до суду.

У контексті наведених вище законодавчих норм Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 28 листопада 2013 року № 12-рп/2013 зазначив, що «гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя, від 14 травня 1981 року № R (81) 7: «У тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D). Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України».

Позивача звільнено від сплати судового збору при пред'явленні позову даної категорії до суду та за оскарження рішення суду в судах апеляційної та касаційної інстанції.

Згідно ч.5 ст.139 КАС України у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивачу відмовлено в задоволенні позову у повному обсязі, з нього підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 гривень на користь держави.

Згідно ст.286 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.9, 14, 77, 122, 123, 243, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, - суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора СРПП №1 Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Петрунька Сергія Сергійовича про скасування постанови серії ДП18 №078444 від 26 вересня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 (чотирьохста двадцяти п'яти) гривень 00 копійок та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення в зв'язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 704 (семиста чотирьох) гривень 80 копійок.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 07 листопада 2018 року.

Суддя: С.А.Янжула.