Справа № 287/29/18-а
Суддя: Ковальчук М. В.
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/29/18-а
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2018 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Ковальчука М.В.

з участю секретаря Дворак Г.П.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду в м. Олевську, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП капрала поліції ОСОБА_2 та третьої особи Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП про визнання дій неправомірними та скасування постанови серії ВР №315666 від 06.07.2018 року по справі про адміністративне правопорушення за ст. 122 ч.2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом та просить визнати неправомірними дії патрульного роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП капрала поліції ОСОБА_2 та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 06.07.2018 року серії ВР за № 315666 винесену патрульним роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП капралом поліції ОСОБА_2 та закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутності події адміністративного правопорушення .

В обґрунтування адміністративного позову посилався на те, що постановою серії ВР № 315666 від 06.07.2018 року, яка винесена капралом поліції ОСОБА_2, його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. за порушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вважає вказану постанову необґрунтованою, такою, що винесена з порушенням вимог КУпАП, тому що патрульний при винесенні постанови не вірно застосував норми КУпАП та незаконно притягнув позивача до адміністративної відповідальності , оскільки в подальшому було зясовано, що перегоріла лампочка заднього правого світлового покажчика повороту і ним були проігноровані вимоги ст. 280 КУпАП. Крім того позивачу, не були розяснені його права передбачені ст. 268 КУпАП та ст.ст. 59,63 Конституції України. Також позивач стверджує, що капралом поліції ОСОБА_2 в порушення вимог ст. 285 КУпАП постанова оголошена не була та вручена позивачу лише копія постанови. На думку позивача, також капралом поліції ОСОБА_2 було порушено вимоги ст. 283 КУпАП в частині того, що позивачу не було розяснено порядок та строк оскарження постанови .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини і при цьому пояснив що він правил дорожнього руху не порушував і включав покажчик повороту.

Відповідач інспектор роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП капрал поліції ОСОБА_2 та представник третьої особи Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Представник третьої особи надав відзив та просить суд в позові ОСОБА_1 відмовити за безпідставністю, оскільки факт вчинення адміністративного правопорушення було зафіксовано на відео регістратор з автомобіля працівника поліції, з яким позивач був ознайомлений на місці зупинки. Відповідачем були дотримані вимоги КУпАП при розгляді справи, ним було розяснено позивачу права, повідомлено про вчинене ним порушення, заслухано його пояснення та надано ним оцінку. Дій, які б обмежили права позивача при розгляді справи відповідачем вчинено не було. Штраф накладено за ч. 2 ст. 122 КУпАП в межах санкції за це правопорушення і як наслідок відсутні підстави для визнання протиправною та скасування постанови. Вважає, що обставини зазначені в адміністративному позові не відповідають дійсності, позивач намагається уникнути адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Із змісту ст. 5 КАС України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, необхідними елементами адміністративного правопорушення є доведення факту протиправності дій особи та її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справи в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В судовому засіданні встановлено, що 06.07.2018 року відповідач - інспектор роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП капрал поліції ОСОБА_2 виніс постанову про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

У постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ВР № 315666 від 06.07.2018 року вказано, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки «Mercedes Benz Sprinter 313 CDI», номерний знак НОМЕР_1, 06.07.2018 року о 14 год. 55 хв. на автодорозі Київ-Ковель, 217 км , змінюючи напрям руху , а саме виконуючи маневр обгону під час перестроювання зі смуги зустрічного руху не подав світлового сигналу покажчику повороту відповідного напрямку , чим порушив п. 9.2 (б) ПДР України, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП /а.с. 5/.

Поясненнями позивача в судовому засіданні з'ясовано, що він дійсно 06.07.2018 року близько 15 год. 00 хв., керуючи автомобілем марки керуючи транспортним засобом марки «Mercedes Benz Sprinter 313 CDI», номерний знак НОМЕР_1, на автодорозі Київ-Ковель, 217 км , рухався в напрямку м. Олевська Житомирської області та був зупинений працівниками поліції. Після перевірки документів відповідач інспектор роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП капрал поліції ОСОБА_2 повідомив йому , що він порушив правила дорожнього руху та не ввімкнув покажчик повороту відповідного напрямку під час перестроювання. Незважаючи на заперечення позивача, що покажчики в автомобілі показували, що поворот було включено, відповідач виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено відповідальність водіїв за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно з вимогами п. 9.2 (б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Із статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 315666 від 06.07.2018 в мотивувальній частині не містить посилання на перелічені статтею 251 КУпАП докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП, а саме , що відеофіксація велась на камеру АМ 00094, оскільки допис здійснено в результативній частині постанови.

Крім того, з оглянутого в судовому засіданні диску відеофіксації від 06.07.2018 року, вбачається, що транспортний засіб, яким керував позивач було зупинено о 14 год. 44 хв. ( відеофайл № ) , а у постанові серії ВР № 315666 від 06.07.2018 року зазначено, що правопорушення вчинено о 14 год. 55 хв., що не_відповідає дійсності часу вчинення адміністративного правопорушення. При цьому з відеофайлу № 1 слідує, що позивач, оглянувши відеозапис наданий відповідачем був незгодний з тим, що він порушив ПДР України, оскільки на його думку, з даного відеозапису не можна зрозуміти, чи то був автомобіль позивача чи взагалі інший автомобіль.

Судом було досліджено надані відповідачем відеоматеріали та встановлено, що з даних відеозапису місця події неможливо дати їм оцінку, оскільки сам факт порушення позивачем п. 9.2 (б) Правил дорожнього руху на відеоматеріалах відсутній

Таким чином, дана обставина унеможливлює беззаперечно встановити факту порушення позивачем вимог п. 9.2 (б) ПДР, що виконуючи маневр він не включив покажчик повороту.

З наведеного слідує, що докази, які б достеменно свідчили про скоєне позивачем порушення, в матеріалах справи відсутні .

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час розгляду даної справи судами попередніх інстанцій) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

За змістом ч.ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення, а також відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, вона не містить визначених та обов'язкових реквізитів, передбачених ч. 3 ст. 283 КУпАП, а саме: постанова не містить відомостей про порядок оскарження адміністративного стягнення.

Крім того, відповідачем порушено вимоги пункту 10 розділу XIII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, а саме: у постанові серії ВР № 315666 місце проживання (перебування) особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також посада, спеціальне звання та прізвище, ім'я, по батькові поліцейського записані писаними, а не друкованими літерами.

Враховуючи вищевикладене, посилання на належні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення.

Суд не бере до уваги доводи позивача, що при розгляді справи були порушені його права, оскільки відповідачем було повідомлено про час та місце розгляду справи, йому були розяснені його права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також строки сплати штрафу та порядок примусового виконання постанови про стягнення штрафу (відеофайл № ), постанова у справі про адміністративне правопорушення була оголошена позивачу на місці зупинки транспортного засобу та розяснено порядок оскарження постанови, але у постанові не зазначено, що позивачу розяснено порядок та строк оскарження постанови.

Згідно зіст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не зясував, чи дійсно було вчинене адміністративне правопорушення позивачем, чи винний позивач у його вчиненні, чи є обставини які помякшують відповідальність позивача та виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, чим порушив вимоги ст. 280 КУпАП.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати позицію позивача, однак доказів того, що позивач порушив п. 9.2 (б) ПДР України, не подавши сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку перед зміною напрямку руху, суду не надано.

Враховуючи вищенаведене та аналізуючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що оскаржувану постанову серії ВР за № 315666 від 06.07.2018 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень слід скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 14, 19, 77, 139, 241-246, 255, 286, 295 КАС України, ст.ст. 251, 280 КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП капрала поліції ОСОБА_2 та третьої особи Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП про визнання дій неправомірними та скасування постанови серії ВР №315666 від 06.07.2018 року по справі про адміністративне правопорушення за ст.. 122 ч.2 КУпАП, - задоволити.

Визнати дії патрульного роти №3 батальону Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП капрала поліції ОСОБА_2, які мали місце в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 315666 від 06.07.2018 року відносно ОСОБА_1, за ч. 2 ст.122 КУпАП неправомірними.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 06.07.2018 року серії ВР за №315666 винесену патрульним роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП капралом поліції ОСОБА_2, та закрити справу про адміністративне правопорушення, за відсутності події адміністративного правопорушення.

Судові витрати стосовно розгляду даної адміністративної справи віднести за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до сьомого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде виготовлено відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України, протягом десяти днів з дня закінчення розгляду справи, а саме: 01.11.2018 року.

Суддя: ОСОБА_3