Справа № 592/12570/17
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2018-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 р. м. ХарківСправа № 592/12570/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Кононенко З.О.

суддів: Зеленського В.В. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.08.2018, суддя Фоменко І.М., вул. Першотравнева, 12, м. Суми, Сумська, 40009, повний текст складено 30.08.18 по справі № 592/12570/17

за позовом ОСОБА_4

до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області , Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_4, звернулася до Ковпаківського районного суду м. Суми з адміністративним позовом до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області, Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради, в якому просила суд:

- визнати рішення Департаменту соціального захисту населення СМР від 11.08.2017 року, яким скасовано довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_4, протиправним та скасувати його;

- зобовязати Сумське обєднане управління Пенсійного фонду України в Сумській області поновити ОСОБА_4 нарахування і виплату пенсії та сплатити заборгованість, яка виникла з 01.09.2017 року.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначала, що вважає вказане рішення Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради протиправним, безпідставним та таким, що порушує її права та свободи.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.08.2018 року позовні вимоги ОСОБА_4 до Сумського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області, Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії задоволені.

Визнано рішення Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради від 11.08.2017 року, яким скасовано довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_4 від 27.11.2014 року №, протиправним та скасовано його.

Визнано протиправними дії Сумського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо припинення ОСОБА_4 нарахування та виплату пенсії.

Зобовязано Сумське обєднане управління Пенсійного фонду України Сумської області поновити ОСОБА_4 нарахування та виплату пенсії та сплатити заборгованість, яка виникла з часу припинення нарахування та виплати пенсії з 01.09.2017 року на рахунок уповноваженому банку, обраному раніше отримувачем пенсії.

Відповідач, Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Представники позивача, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просили залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, було взято на облік у Департаменті соціального захисту населення Сумської міської ради як особу, яка переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, що підтверджується довідкою № від 27.11.2014 року; фактичне місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.7).

ОСОБА_4 перебувала на обліку у Сумському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Сумської області, як внутрішньо переміщена особа, де по вересень 2017 року отримувала пенсію.

Рішенням Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради від 11.08.2017 року скасовано дію довідки від 27.11.2014 року № про взяття на облік внутрішнього переміщеної особи ОСОБА_4, у звязку з відсутністю за фактичним місцем проживання (перебування) (а.с.110).

ОСОБА_5 з протоколу №34 від 07.09.2017 року засідання Комісії по розгляду заяв громадян з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, створеної рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради №362 від 05.07.2016 року, ОСОБА_4 з 11.08.2017 року припинено всі види соціальних виплат, у звязку зі скасуванням довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи відповідно до інформації Держприкордонслужби про виїзд внутрішньо переміщених осіб за кордон або на тимчасово окуповану територію (а.с.63).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що пенсія за віком є виплатою довічною та постійною, а також встановлені судом протиправні дії щодо припинення виплати пенсії без прийняття відповідного рішення, неповідомлення позивача про факт призупинення його пенсії.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.

Статтею 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" (далі - ОСОБА_6 № 1706-VII) визначено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Частиною першою статті 4 Закону № 1706-VII встановлено, що факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

ОСОБА_5 зі статтею 14 Закону № 1706-VII внутрішньо переміщені особи користуються тими ж правами і свободами відповідно до Конституції, законів та міжнародних договорів України, як і інші громадяни України, що постійно проживають в Україні. Забороняється їх дискримінація при здійсненні ними будь-яких прав і свобод на підставі, що вони є внутрішньо переміщеними особами.

Відповідно до п. 1 Постанови КМУ від 05.11.2014 № 637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим Постановою КМУ № 509.

Виплата (продовження виплати) пенсій, що призначені зазначеним особам, здійснюється виключно через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України".

Отже, умовами призначення та продовження виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам є: знаходження внутрішньо переміщених осіб на обліку місця перебування, що підтверджується довідкою; наявність рахунку в установі ПАТ "Державний ощадний банк".

Відповідно до п. 6 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого Постановою КМУ № 509, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи діє безстроково, крім випадків, передбачених ст. 12 Закону № 1706-VII та абзацом шостим цього пункту. Довідка, видана до 20.06.2016, яка не скасована і строк дії якої не закінчився, є дійсною та діє безстроково, крім випадків, передбачених ст. 12 вказаного Закону.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач у встановленому порядку був взятий на облік як внутрішньо переміщена особа та отримував пенсію за віком.

Проте, позивачу було припинено виплату пенсії внаслідок скасування довідки від 27.11.2014 № НОМЕР_1 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, відповідно до п. 9 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування.

Колегія суддів зауважує, що принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі закон № 1058-IV).

Відповідно до частини першої статті 49 Закону № 1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Отже, припинення виплати пенсії можливе лише за умови прийняття пенсійним органом відповідного рішення з підстав, визначених ст. 49 Закону № 1058-IV.

Водночас, Законом № 1058-IV не передбачено такої підстави припинення або призупинення виплати пенсії, як відсутність особи за її фактичним місцем проживання, а тому припинення відповідачем виплати пенсії позивачу з 01.09.2017 було здійснено не у спосіб передбачений Законом №1058- IV, що свідчить про протиправність дій відповідача.

Колегія суддів зауважує, що ОСОБА_6 України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-VI має вищу юридичну силу відносно норм Постанови КМ України №365 від 08.06.2016, а тому застосуванню судом підлягають норми Закону 1058-VI.

Аналогічна правова позиція викладена у рішенні Верховного Суду від 03.05.2018 у зразковій справі № 805/402/18 (провадження № Пз/9901/20/18).

Також, колегія суддів зазначає, що 29.06.2017 Окружним адміністративним судом міста Києва у справі №826/12123/16, визнано нечинними пункти 7, 8, 9, 13 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365 та абз. 10 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 05.11.2014 № 637. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2018 залишено без змін вказану постанову, що свідчить про набрання нею законної сили.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів підкреслює, що перелік підстав припинення виплати пенсії, визначений ч. 1 ст. 49 Закону № 1058-IV є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, передбачених законом. В той же час, жоден з передбачених законом випадків припинення виплати пенсій відповідачем не був застосований, що свідчить про безпідставність припинення позивачу виплати пенсії з 01.09.2017 та зумовлює наявність підстав для задоволення позовних вимог.

ОСОБА_5 ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради від 11.08.2017 року про скасування дії довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, відносно ОСОБА_4 № від 27.11.2014 року, є незаконним та підлягає скасуванню.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 1

Колегія суддів вважає, що рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.08.2018 року по справі № 592/12570/17 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради.

ОСОБА_5 ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.08.2018 по справі № 592/12570/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_6
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_7 ОСОБА_8
Повний текст постанови складено 05.11.2018.