Справа № 441/694/18
Суддя: Українець П. Ф.
Дата ухвалення: 2018-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

441/694/18 2-а/441/39/2018
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.11.2018 року Городоцький районний суд Львівської обл. в складі

головуючого судді Українець П.Ф.

за участі секретаря Петрик-Ключник М.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Городок справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ВПОДДЗ батальйону №3 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 02.05.2018р. звернувся з позовом в суд, просив скасувати постанову інспектора ВПОДДЗ батальйону №3 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 від 24.04.2018р. про накладення на нього штрафу у розмірі 425 грн. мотивуючи її незаконністю та безпідставністю висновку про порушення ним ПДР України. Вимоги мотивував тим, що 24.04.2018р. на а/д М-10 Львів - Краківець, керуючи автомобілем «Toyota Land Cruiser 120», р.н. НОМЕР_1, був зупинений працівником поліції ОСОБА_2 з підстав обгону транспортного засобу на перехресті. Із інкримінованим правопорушенням не згідний, оскільки такого не вчиняв, керуючи означеним автомобілем, здійснив обгін тихохідного транспортного засобу, який рухався попереду із швидкістю менше 30 км/год., після закінчення маневру продовжив рух у своїй смузі, був зупинений поліцейським. Покликався також на рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015р. № 5-рп/2015, вважає, що інспектор поліції не мав права виносити постанову на місці зупинки транспортного засобу, інше. Просив скасувати постанову серія БР №186124 від 24.04.2018р. і закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

В суді 26.07.2018р. ОСОБА_1 вимоги підтримав, на їх обґрунтування покликався на обставини, викладені в позовній заяві та запис із відеореєстратора автомобіля «Toyota Land Cruiser 120», р.н. НОМЕР_1. 18.09.2018р. подав заяву про розгляд справи у його відсутності (а.с.33).

Відповідач в судове засідання не зявився, 27.09.2018р. представник подав відзив, в якому висловився на відмову у позові, мотивуючи тим, що 24.04.2018р. на а/д М-10 Львів - Краківець, ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Toyota Land Cruiser 120», р.н. НОМЕР_1, порушив вимоги п. 14.6 «а» ПДР України, здійснив обгін транспортного засобу на перехресті, про що інспектором Маркович М.М. складено постанову БР №186124 від 24.04.2018р. та накладено на останнього адмінстягнення у виді штрафу 425 грн., що означена постанова є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає.

За положеннями ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, а відповідач в судове засідання не з"явився, суд здійснює розгляд справи за відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить думки про наступне.

Положенням ч. 1 ст. 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно ч. 1 і 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обстави, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 24.04.2018р. серія БР № 186124 (а.с. 18) убачається, що ОСОБА_1 24.04.2018р. близько 23 год. 25 хв., керуючи автомобілем «Toyota Land Cruiser 120», р.н. НОМЕР_1, на 16 км автодороги М-10 Львів Краківець, в порушення вимог п. 14.6 «а» ПДР України, здійснив обгін на перехресті, скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, був оштрафований на 425 грн.

Факт керування 24.04.2018р. близько 23 год. 25 хв. автомобілем «Toyota Land Cruiser 120», р.н. НОМЕР_1 і здійснення обгону іншого транспортного засобу на 16 км автодороги М-10 Львів Краківець в суді 26.07.2018р. ОСОБА_1 не заперечив.

Положення п. 1.5 ПДР України встановлюють, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Знання Правил є обовязковим для кожного учасника дорожнього руху. Чітке виконання їхніх положень сприяє взаємній довірі та повазі, безпечному співіснуванню на дорозі всіх учасників дорожнього руху. Будь-які відхилення від положень Правил можуть призвести до дорожньо-транспортних подій, нанесення збитків майну, нанесення шкоди здоровю людей і навіть до людських жертв.

Диспозиція ч. 2 ст. 122 КУпАП встановлює відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, інше.

Особи, які порушують Правила дорожнього руху України, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9 ПДР України).

Відповідно до п. 1.10. ПДР України перехрестя це місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг.

Так, пунктом 14.6. «а» ПДР України встановлена заборона обгону на перехресті.

Обгін на перехрестях заборонений у звязку з тим, що в зоні перехрестя існує підвищена небезпека вчинення маневрів транспортними засобами як у попутному, так і в зустрічному напрямках, а також поява автомобілів з прилеглих напрямків. Крім того, поданий попереджувальний сигнал може бути неправильно витлумачений іншими учасниками дорожнього руху. Тому, незалежно від того, чи є перехрестя регульованим або нерегульованим, обгін будь-якого транспортного засобу на ньому заборонений.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

ОСОБА_1 в суді пояснював, що на автодорозі М-10 Львів Краківець здійснив обгін тихохідного транспортного засобу, який рухався попереду із швидкістю менше 30 км/год., заперечував факт здійснення вказаного маневру на перехресті, на підтвердження таких покликань надав запис із відеореєстратора із автомобіля «Toyota Land Cruiser 120», р.н. НОМЕР_1.

Між тим, при відтворенні в суді вищеозначеного відеозапису встановлено, що покликання ОСОБА_1 щодо обгону тихохідного транспортного засобу або ж заперечнння обгону на перехресті підтвердження не мають і факту правопорушення не спростовують.

Так, із вищеозначеного відеозапису видно, що позивач, керуючи вищевказаним автомобілем, здійснив обгін транспортного засобу р.н. RZ 2428, що рухався попереду в попутному напрямку, закінчивши маневр, повернувся у свою смугу руху, після чого, не врахувавши наявність попереджувального знаку «Прилягання другорядної дороги», здійснив обгін автомобіля (таксі), що рухався попереду, тобто здійснив обгін на перехресті.

Про наявність на відрізку а/д Львів-Краківець (16 км) попереджувального знаку «Прилягання другорядної дороги» підтверджується повідомленням служби автомобільних доріг у Львівській обл. № 03-4099 від 07.08.2018р.

Таким чином, ОСОБА_1, 24.04.2018р. близько 23 год. 25 хв., керуючи автомобілем «Toyota Land Cruiser 120», р.н. НОМЕР_1, на 16 км автодороги М-10 Львів Краківець, порушив вимоги п. 14.6. «а» ПДР України та здійснив обгін на перехресті.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 підставно підданий штрафу за постановою інспектора ВПОДДЗ батальйону №3 Управління патрульної поліції у Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 від 24.04.2018р. за ознаками ч. 2 ст. 122 КУпАП в розмірі 425 грн.

Покликання ОСОБА_1 у позовній заяві про те, що інспектор Маркович М.М., в порушення вимог законодавства та рішення Конституційного суду України від 26.05.2015р. № 5-рп/2015, незаконно розглянув справу про адмінправопорушення на місці зупинки керованого ним транспортного засобу, чим порушив його права, суд бере до уваги та розцінює як такі, що не дають підстав до скасування вищеозначеної постанови, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають адміністративні справи в т.ч. про адміністративні правопорушення за частиною першою, другою, третьою і пятою статті 122 КУпАП.

При оформленні матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, поліцейські повинні керуватись Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015р.

Вищеозначеною Інструкцією передбачено, що у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених в т.ч. частинами 1, 2 і 3 ст. 122 КУпАП, постанова виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

У п. 2.3. мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015р. № 5-рп/2015 зазначено, що перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» № 596-VIII від 14.07.2015р., який набрав чинності 07.11.2015р., внесено зміни до ч. 2, 4, 5 ст. 258 КУпАП, відповідно до яких порушення в сфері безпеки дорожнього руху (ПДР України) віднесено до категорії справ, розгляд яких відбувається на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Отже, оскільки до КУпАП 14.07.2015р. внесені зміни, які набрали чинності 07.11.2015р., такі не могли бути враховані у рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015р. № 5-рп/2015.

Суд також враховує й ту обставину, що в ухвалі від 10.10.2016р. у справі № К/800/26469/16 Вищий адміністративний суд України відмовив у відкритті провадження за касаційною скаргою апелянта на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 08.09.2016р. у справі про зміну постанови про накладення адміністративного стягнення, не взяв до уваги покликання апелянта на вищеозначене рішення КСУ, при цьому зазначив, що відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адмінправопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адмінправопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а оскаржувана постанова прийнята уповноваженою особою, в межах компетенції, з дотриманням порядку визначеного КУпАП.

За наведеного, суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 24.04.2018р. серія БР № 186124 на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП складена та прийнята з дотриманням вимог чинного законодавства, підстав до її скасування немає.

З огляду на вищенаведене, суд, керуючись ст.ст. 5, 9, 77, 241-246, 286 КАС України, -

у х в а л и в :

в позові ОСОБА_1 до інспектора ВПОДДЗ батальйону №3 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 24.04.2018р. серія БР № 186124 відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів, шляхом подання апеляційної скарги через Городоцький районний суд Львівської обл.

С у д д я : ОСОБА_3