Справа № 456/2787/17
Суддя: Гула Л. В.
Дата ухвалення: 2018-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/2787/17
Провадження № 2-а/456/23/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючої судді Гули Л. В.

з участю секретаря Петренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Стрийської міської ради про визнання незаконним рішення (розпорядження) та визнання права на звернення за одержанням допомоги,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, 06.02.2018 змінивши предмет позову, просить визнати протиправним (незаконним) рішення у формі розпорядження від 05.05.2005, яким Управління праці та соціального захисту населення Стрийської міської ради продовжило з 01.04.2005 виплату одинокій матері ОСОБА_1 на дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, допомоги в розмірі 10 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (без врахування доходу сім'ї); визнати її право як одинокої матері на звернення з 01.04.2005 до Управління праці та соціального захисту населення Стрийської міської ради за одержанням (призначенням і виплатою) допомоги на дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 10 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування адміністративного позову покликалася на те, що 29.01.2003 вона звернулась до Управління із заявою, до якої додала декларацію про доходи та інші необхідні документи щодо призначення допомоги одинокій матері на доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. 04.02.2003 Управління праці та соціального захисту населення Стрийської міської ради прийняло рішення у формі протоколу № 403814 про призначення одинокій матері ОСОБА_1 на дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, допомоги з 01.01.2003 по 04.11.2008 в сумі 30,70 грн. та з 05.11.2008 по 30.11.2018 в сумі 38,40 грн. 05.05.2005 Управлінням прийнято рішення у формі розпорядження про перерахунок розміру допомоги з 01.04.2005 по 30.09.2005 в сумі 36,20 грн., з 01.10.2005 по 04.11.2008 в сумі 37,60 грн. та з 05.11.2008 по 30.11.2018 в сумі 46,80 грн. Таким чином, виплата призначеної з 01.01.2003 допомоги одинокій матері ОСОБА_1 на дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 10 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку продовжувалась з 01.04.2005 як допомога у гарантованому розмірі 10 відсотків прожиткового мінімуму без врахування доходу сім'ї. За вищевказаних обставин застосуванню підлягають норми ст. 18-3 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», відповідно до яких допомога на дітей надається у розмірі 10 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку одиноким матерям, які мають дітей віком до 16 років (учнів до 18 років) (в редакції Закону від 01.01.2003). Допомога на дітей одиноким матерям, які мають дітей віком до 16 років (учнів до 18 років), надається у розмірі, що дорівнює різниці між 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 10 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (в редакції Закону від 01.04.2005). Однак внаслідок помилкового застосування норм ст. 18-3 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» (в редакції Закону від 01.01.2003 та 01.04.2005) або лише норм ст. 18-3 в редакції Закону від 01.04.2005 Управління протиправно (незаконно) продовжувало після 01.04.2005 виплату одинокій матері ОСОБА_1 на дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, допомоги у гарантованому розмірі 10 відсотків прожиткового мінімуму (без врахування доходу сім'ї), а для одержання нею допомоги в іншому розмірі, що дорівнює різниці між 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, їй необхідно звернутись до Управління з відповідним комплектом документів для призначення допомоги на дитину одинокій матері з урахуванням доходів з усіх джерел надходжень.

Таким чином, з 01.04.2005 відповідач протиправно (незаконно) обмежує її право на звернення за одержанням (призначенням і виплатою) допомоги на дітей одиноким матерям в розмірі, що дорівнює різниці між 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 10 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки вважає, що з 01.04.2005 виплата допомоги в розмірі 10 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку продовжується, а вона має право лише на звернення за отриманням допомоги в іншому розмірі, ніж 10 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача - Управління праці та соціального захисту населення Стрийської міської ради Вільшинська О.В. в судове засідання не з'явилася, подала суду відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого покликалася на те, що 29.01.2003 позивачка звернулась до Управління із заявою про призначення допомоги одинокій матері на доньку ОСОБА_2. Відповідно до ст. 18-3 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 29.11.1992 № 2811-XII із змінами, внесеними Законом України від 04.07.2002 за №49-IV, що набрали чинності 01.01.2003, допомога на дітей одиноким матерям надавалась у розмірі 10 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - одиноким матерям, одиноким усиновителям (вдовам, вдівцям), які мають дітей віком до 16 років (учнів-до 18 років), тому позивачці призначена допомога в розмірі 10 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідної вікової категорії на період з 01.01.2003 по 30.11.2018. Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік» та деяких інших законодавчих актів України» від 25.03.2005 № 2505-IV, ст. 18-3 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» викладено в новій редакції. Допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновителям (вдовам, вдівцям), матері (батьку), у разі смерті одного з батьків, шлюб між якими було розірвано до дня смерті, які мають дітей віком до 16 років (учнів до 18 років), надається у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців перед місяцем звернення за призначенням допомоги, але не менше 10 відсотків для дитини відповідного віку. Зазначені зміни вступили в дію з 01.04.2005. Допомога на дітей одиноким матерям з врахуванням доходів призначається виключно на підставі особистого звернення до управління з відповідним комплектом документів. Починаючи з 01.04.2005 до 01.01.2016 законодавством надано можливість одиноким матерям отримувати допомогу у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців перед місяцем звернення. Разом з тим, необхідною умовою призначення допомоги на дітей одиноким матерям з врахуванням доходів є особисте звернення з відповідним комплектом документів для обчислення її розміру. Оскільки з часу набрання чинності відповідних змін в законодавстві, а саме з 01.04.2005, позивачка не зверталась до управління з відповідним комплектом документів для призначення допомоги на дитину одинокій матері з урахуванням доходів з усіх джерел надходжень, тому продовжувала отримувати допомогу у розмірі 10 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 01.01.2007 у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Починаючи з 01.01.2016, враховуючи зміни до законодавства, допомога на дітей одиноким матерям надається виключно з урахуванням доходів. Враховуючи наведене, вважає позовні вимоги позивачки безпідставними, оскільки остання, починаючи з 01.04.2005, своїм правом на звернення за призначенням допомоги на дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, не скористалася, не звернувшись за призначенням цієї допомоги з врахуванням доходів. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття, з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Судом встановлено, що 29 січня 2003 року позивачка звернулась до Управління праці та соціального захисту населення Стрийської міської ради із заявою про призначення допомоги одинокій матері на доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 49-50/.

Відповідно до розпорядження Управління праці та соціального захисту населення Стрийської міської ради на перерахунок допомоги одиноким матерям від 05.05.2005 з 01.04.2005 ОСОБА_1 встановлено розмір допомоги : з 01.04.2005 по 30.09.2005 - 36,20 гривень, з 01.10.2005 по 04.11.2008 - 37,60 грн., з 05.11.2008 по 30.11.2018 - 46,80 грн. /а.с. 52/.

Відповідно до розпорядження Управління праці та соціального захисту населення Стрийської міської ради на перерахунок допомоги одиноким матерям від 23.02.2007 з 01.01.2007 ОСОБА_1 встановлено розмір допомоги: з 01.01.2007 по 31.03.2007 - 130,20 гривень, з 01.04.2007 по 30.09.2007 - 132,60 грн., з 01.10.2007 по 04.11.2008 - 135,00 грн., з 05.11.2008 по 30.11.2020 - 173,70 грн. /а.с. 53/.

Згідно зі ст. 18-3Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» в редакції від 01.01.2003 допомога на дітей одиноким матерям надається у розмірі: 10 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - одиноким матерям, одиноким усиновителям (вдовам, вдівцям), які мають дітей віком до 16 років (учнів - до 18 років). Допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновителям (вдовам, вдівцям) призначається на кожну дитину.

Відповідно до ст. 18-3Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» в редакції від 01.04.2005 допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновителям (вдовам, вдівцям), матері (батьку) у разі смерті одного з батьків, шлюб між якими було розірвано до дня смерті, які мають дітей віком до 16 років (учнів - до 18 років), надається у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 10 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновителям (вдовам, вдівцям), матері (батьку) у разі смерті одного з батьків, шлюб між якими було розірвано до дня смерті, призначається на кожну дитину.

Згідно зі ст. 18-3Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» в редакції від 01.01.2007 допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновителям (вдовам, вдівцям), матері (батьку) у разі смерті одного з батьків, шлюб між якими було розірвано до дня смерті, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у вищих навчальних закладах I-IV рівнів акредитації та професійно-технічних навчальних закладах, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновителям (вдовам, вдівцям), матері (батьку) у разі смерті одного з батьків, шлюб між якими було розірвано до дня смерті, призначається на кожну дитину.

Відповідно до ст. 18-3Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» в редакції від 28.12.2015 допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матері (батьку) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, а також вищих навчальних закладах I-IV рівнів акредитації, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців перед зверненням за призначенням допомоги. Допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матері (батьку) у разі смерті одного з батьків призначається на кожну дитину.

У ст. 6Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» зазначено, що середньомісячний сукупний доход сім'ї - обчислений у середньому за місяць доход усіх членів сім'ї з усіх джерел надходжень, крім допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, протягом шести місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги.

Прожитковий мінімум для сім'ї - визначена для кожної сім'ї залежно від її складу сума прожиткових мінімумів, розрахованих і затверджених відповідно до Закону України «Про прожитковий мінімум» для осіб, які належать до основних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до пункту 34 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751, середньомісячний сукупний дохід сім'ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім'ї для всіх видів соціальної допомоги на підставі довідки про доходи і декларації про доходи та майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. До складу сім'ї особи, що звертається за призначенням зазначеної допомоги, включаються чоловік (дружина); рідні, усиновлені та підопічні діти віком до 18 років, а також діти віком до 23 років, які навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах I-IV рівня акредитації і не мають власних сімей незалежно від місця проживання або реєстрації; неодружені повнолітні діти, які визнані особами з інвалідністю з дитинства I та II групи або особами з інвалідністю I групи і проживають разом з батьками; непрацездатні батьки чоловіка та дружини, які проживають разом з ними і перебувають на їх утриманні у зв'язку з відсутністю власних доходів; жінка та чоловік, які проживають однією сім'єю, не перебувають у шлюбі, але мають спільних дітей. До складу сім'ї не включаються особи, які перебувають на повному державному утриманні.

Згідно з п.п. 9.1 п. 9 Методики обчислення сукупного доходу сім'ї для всіх видів соціальної допомоги загальна сума сукупного доходу одержувачів допомоги включає в себе суму всіх доходів кожної особи, яка враховується при наданні допомоги, визначених на підставі наданих документів за останні шість календарних місяців або два квартали, що передують місяцю звернення за призначенням соціальної допомоги, якщо інше не передбачене законодавством.

Види доходів, які враховуються до сукупного доходу сімей (одержувачів) соціальної допомоги, передбачено п. 5 цієї Методики.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 345 від 19.09.2006, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 06.10.2006 за № 1098/12972, затверджено Інструкцію щодо порядку оформлення і ведення особових справ отримувачів усіх видів соціальної допомоги (із внесеними змінами відповідно до наказу Міністерства соціальної політики № 898 від 07.09.2015), пунктом 7.1 якої передбачено, що перерахунок розміру допомоги проводиться у випадках, передбачених відповідними нормативно-правовими актами з питань надання конкретного виду допомоги, у тому числі, згідно із заявою отримувача.

Відповідно до абз. 6 п. 34 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми із змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 1026 від 30.09.2009, за заявою отримувача допомоги може бути перерахований розмір допомоги, яка надається з урахуванням доходів сім'ї, з місяця подання отримувачем допомоги такої заяви до закінчення строку призначення допомоги.

Пунктом 7.3 Інструкції щодо порядку оформлення і ведення особових справ отримувачів усіх видів соціальної допомоги передбачено, що у разі, якщо розмір допомоги підлягає перегляду внаслідок зміни розміру прожиткового мінімуму, рівня забезпечення прожиткового мінімуму, розміру пенсій та соціальних виплат, зміни цін і тарифів на житлово-комунальні послуги тощо, перерахунок розміру соціальної допомоги провадиться в автоматичному режимі без звернення громадян на підставі відповідного наказу Управління із зазначенням підстав та порядку проведення такого перерахунку.

Таким чином, починаючи з 01.04.2005 до 01.01.2016 одиноким матерям надано можливість отримувати допомогу в розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців перед місяцем звернення. Разом з тим, необхідною умовою призначення допомоги одиноким матерям з урахуванням доходів є особисте звернення з відповідним комплектом документів для обчислення її розміру.

Відповідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що позивачці ОСОБА_1 відповідно до ст. 18-3 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 29.11.1992 № 2811-XII із змінами, внесеними Законом України від 04.07.2002 за № 49-IV, що набрали чинності з 01.01.2003, призначена допомога в розмірі 10 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідної вікової категорії на період з 01.01.2003 по 30.11.2018.

В автоматичному режимі відповідачем проводились перерахунки розміру отримуваної позивачкою допомоги одинокій матері за наявності таких правових підстав: продовження терміну виплати допомоги до виповнення дитині 18 років, встановлення мінімального розміру допомоги одиноким матерям на рівні 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та внаслідок зміни розмірів прожиткового мінімуму.

Судом встановлено, що з 01.04.2005 позивачка не зверталась до відповідача із заявою та відповідним комплектом документів щодо призначення їй допомоги на дитину як одинокій матері з урахуванням доходів з усіх джерел надходжень, тому продовжувала отримувати допомогу в розмірі 10 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 01.01.2007 - в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, починаючи з 01.04.2005, позивачка ОСОБА_1 своїм правом на звернення щодо призначенням їй допомоги на дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, не скористалася, не звернувшись щодо призначення такої допомоги з врахуванням доходів.

Судом надано позивачці можливість надати докази на обґрунтування своїх вимог, проте остання, скориставшись такою, не довела факту порушення її права на отримання допомоги на дітей одиноким матерям.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень довів правомірність своїх дій при прийнятті рішення у формі розпорядження від 05.05.2005, яким продовжив з 01.04.2005 виплату одинокій матері ОСОБА_1 допомоги на дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 10 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відтак, підстав для визнання такого розпорядження протиправним немає.

Враховуючи вищенаведене, аналізуючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач діяв у межах наданих йому законом повноважень, права та інтереси позивачки порушені не були, а тому в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 5, 9, 72, 77, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Стрийської міської ради про визнання незаконним рішення (розпорядження) та визнання права на звернення за одержанням допомоги відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В.Гула