Справа № 808/1836/18
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2018-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 жовтня 2018 року м. Дніпросправа № 808/1836/18
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,

за участю секретаря судового засідання

ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні в м. Дніпрі

апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 липня 2018 року (головуючий суддя Садовий І.В.) в адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Буйвол»

до Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Буйвол» (далі Позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі Відповідач), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 22 грудня 2017 року №.

В обґрунтування адміністративного позову Позивач зазначив про те, що висновки перевіряючих щодо господарських операцій позивача з ТОВ «Екопродукт-2009», ТОВ «Филти-35», ТОВ «ОСОБА_2 ЛтД», ФОП ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_4, викладені в акті перевірки, сформовані всупереч вимогам чинного законодавства виключно на припущеннях щодо законності та реальності здійснених платником податків операцій. Перевіряючим під час перевірки були надані всі первинні документи, зазначені контрагенти є реальним сектором економіки та знаходяться на обліку в контролюючих органах, є платниками податків, всі постачальники мають відповідні види діяльності.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04 липня 2018 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Буйвол» до Головного управління ДФС у Запорізькій області задоволено (а.с.242-246, т.1).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що Відповідачем ні в акті перевірки, ні в судовому засіданні не надано будь-яких доказів, які б вказували на невідповідність правочинів позивача нормам цивільного законодавства. Первинні бухгалтерські документи в повному обсязі були надані позивачем та долучені судом до матеріалів справи, а тому правомірність формування витрат та податкового кредиту позивача підтверджена належними та допустимими доказами. Крім того, реальність господарських операцій Позивача з його контрагентами та безпідставність висновків акта перевірки вже підтверджена рішенням суду, що набрало законної сили.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку (а.с.256-257, т.1).

В апеляційній скарзі Відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема, тим, що вся велика рогата худоба, оприбуткована по виписаним ФОП ОСОБА_3 документах на рахунок 281 «Товари на складах», а в подальшому вартість її списана на собівартість реалізованих товарів. Станом на 31 грудня 2014 року залишки відсутні. Згідно даних, поданих до ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя, податкових декларацій платника єдиного податку фізичної особи-підприємця в 2014 році задекларовано отриманих доходів всього в розмірі 50 000,00 грн., у т.ч. сума доходу за звітний (податковий) період, що оподатковується за ставкою 5%. В 2015 році податкова декларація подана з нульовими показниками. Такі ж самі питання фігурували в обґрунтуванні порушень між позивачем та ФОП ОСОБА_4, ФОВ ОСОБА_5

30.10.2018р. за вх.№4107/18 на адресу Третього апеляційного адміністративного суду від представника Позивача електронною поштою надійшло клопотання про відкладення розгляду справи в звязку з неможливістю явки в судове засідання, при цьому клопотання не містить жодних доказів на його обґрунтування.

Учасники справи, які були належним чином сповіщені про місце, дату та час розгляду справи, в судове засідання своїх представників не направили.

За таких обставин, колегія суддів, вважаючи вищезазначене клопотання представника Позивача необґрунтованим, ухвалила розглянути справу без участі представників учасників справи та без фіксування судового засідання технічними засобами у відповідності до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України.

Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що підстави для скасування судового рішення відсутні, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідно до наказу Головного управління ДФС у Запорізькій області від 05.10.2017 року №2683 податковим органом було проведено документальну виїзну позапланову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Буйвол» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року, а з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати єдиного внеску за період з 17.09.2012 року по 31.12.2016 року, результати якої оформлено актом №650/08-01-14-01/38362839 від 15.11.2017 року.

Позивачем подано заперечення на вищевказаний акт перевірки, розглянувши які ГУ ДФС у Запорізькій області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «БУЙВОЛ» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року, а з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати єдиного внеску за період з 17.09.2012 року по 31.12.2016 року, результати якої оформлено актом №723/08-01-14-01/38362839 від 15.12.2017 року.

Перевіркою встановлено наступні порушення:

- п.п. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135 Податкового кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010 в редакції до 2015 року (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на прибуток всього у сумі 123 850 грн., у тому числі: за 2014 рік в сумі 123 850 грн.;

- п.п. 134.1.1. п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010 в редакції після 2015 року (із змінами та доповненнями), п. 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за №860/4153, п. 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов'язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 №20, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2000 за №85/4306, в результаті чого занижено податок на прибуток всього у сумі 230 012 гри., у тому числі: за 2015рік - 230 012 грн.;

- п.п. 14.1.36, п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14 р. І, п.198.1, п.198.3 ст.198. Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VІ (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 109 639 грн., в тому числі: за квітень 2014 року в сумі 6 732 грн., за липень 2014 року в сумі 48 207 грн., за жовтень 2015 року в сумі 54 042 грн., за травень 2016 року в сумі 26 грн., за червень 2016 року в сумі 591 грн., за липень 2016 року в сумі 41 грн.

22 грудня 2017 року на підставі акта перевірки №650/08-01-14-01/38362839 від 15.11.2017 року з урахуванням акта перевірки №723/08-01-14-01/38362839 від 15.12.2017 року, контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № про збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю «Буйвол» суми грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на суму 347699,50 грн., з яких 32162,00 грн. за основним платежем та 23537,50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Як свідчать матеріали проведеної перевірки, порушення щодо заниження податку на прибуток виявлені при перевірці відображення в податковому обліку господарських відносин ТОВ «Буйвол» з ТОВ «Екопродукт-2009», ТОВ «Филти-35», ТОВ «ОСОБА_2 ЛтД», ФОП ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_4

До вказаних висновків контролюючий орган дійшов виходячи з того, що операції по взаємовідносинах між позивачем та його контрагентами не мали реального (товарного) характеру у зв'язку із тим, що зміст укладених угод між позивачем та вказаними контрагентами не відповідає дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав і обов'язків, що свідчить про намір ухилитися від оподаткування доходів, отриманих внаслідок виконання договору або приховування дійсного об'єкту оподаткування, зменшення бази оподаткування, створення штучних підстав для незаконного відшкодування сум сплачених податків за рахунок коштів бюджету, отримання незаконних пільг з оподаткування.

Запорізьким окружним адміністративним судом розглянуто справу №808/130/18 за адміністративним позовом ТОВ «Буйвол» до ГУ ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 22 грудня 2017 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на суму 68375,00грн. Підставою для складання даного податкового повідомлення-рішення була та сама перевірка та посилання перевіряючого на ті самі порушення одного акта перевірки.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14.03.2018 року по справі №808/130/18 адміністративний позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 22.12.2017 року №

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2018 року рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.03.2018 у справі №808/130/18 залишено без змін.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14.03.2018 по справі № 808/130/18, зокрема, встановлено, що твердження контролюючого органу про нереальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Екопродукт-2009», ТОВ «Филти-35», ТОВ «ОСОБА_2 ЛтД», ФОП ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_4 у перевіряємий період спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

За таких обставин, безпідставність висновків, викладених в акті перевірки, підтверджена рішенням суду, що набрало законної сили.

Позивачем до матеріалів справи надані належним чином засвідчені копії документів, що підтверджують здійснення господарських операцій з його контрагентами, які досліджені судом в даній справі та які надавалися позивачем при розгляді справи № 808/130/18.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Висновки податкового органу щодо заниження позивачем податку на прибуток базуються на невідповідності первинних документів, що підтверджують господарські операції з контрагентами вимогам діючого законодавства України, а саме внаслідок непідтвердження факту придбання/поставки товарів, що на думку суб'єкта владних повноважень свідчить про те, що вказані підприємства виписували первинні документи щодо реалізації товару на адресу ТОВ «Буйвол» без їх реального здійснення.

Разом із тим, відповідачем не заперечується факт наявності у позивача договорів та відповідних первинних документів, не йдеться про те, що контрагентам позивача у перевіряємий період відмінено державну реєстрацію або ці підприємства виключено із обліку у органах ДФС як платників податку на додану вартість.

Відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Базою оподаткування є грошове вираження об'єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу (п.135.1 ст. 135 Податкового кодексу України).

Згідно з п. 137.1 ст.137 Податкового кодексу України податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу.

Таким чином, визначення об'єкту оподаткування податком на прибуток відбувається з урахуванням отриманого платником доходу від будь-якої діяльності та витрат, визначених за правилами бухгалтерського обліку. При цьому, витрати певного періоду визначаються одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені, тобто повинен бути наявний зв'язок здійснених витрат з господарською діяльністю платника.

Під час перевірки ревізору була надана первинна документація на підтвердження господарських взаємовідносин з контрагентами, а тому висновки контролюючого органу про «нереальність» вказаних господарських операцій, відсутність юридичної сили та доказовості первинних документів є необґрунтованими.

Тому, при дотриманні позивачем законодавчо встановлених вимог щодо оформлення відповідних документів за результатами фактично здійснених господарських операцій, відсутні підстави для висновку податкового органу про заниження позивачем податку на прибуток до сплати в бюджет за 2014 рік на загальну суму 123850,00 грн., за 2015 рік на загальну суму 230012,00 грн.

Відповідачем не наведено у чому саме надані позивачем первинні документи не відповідають вимогам законодавства України. Крім того, не спростовано факт наявності контрагентів позивача на час здійснення господарських операцій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Також відсутні документальні підтвердження порушень при відображенні в обліку взаємовідносин з контрагентами за період, що підлягав перевірці. Суб'єктом владних повноважень не доведено відсутність фактичного виконання позивачем господарських операцій за укладеними договорами, відсутність витрат позивача у спірних правовідносинах, несумісність предмету укладених договорів з напрямом господарської діяльності позивача, відсутність використання позивачем отриманих товарів та послуг, що зумовило необґрунтованість і невідповідність закону висновків суб'єкта владних повноважень про фіктивність правочинів та їх вчинення без мети реального настання правових наслідків.

У пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вастберга таксі Актіеболаг» та Вуліч проти Швеції» суд зазначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

Контролюючим органом, як субєктом владних повноважень, у спірних правовідносинах не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили, що наявні у контрагентів позивача трудові ресурси та матеріально - технічне забезпечення були недостатніми для виконання умов договорів поставки, укладених позивачем з контрагентами, як не було надано і доказів про наявність встановлених фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо неправомірної поведінки контрагентів та злагодженості дій між ними.

З огляду на викладене, висновок суду першої інстанції стосовно того, що посилання, викладені відповідачем в акті перевірки від 15.11.2017 року на відсутність підстав для формування даних податкового обліку за результатом здійснення господарських операцій з контрагентами, спростовані доказами, отриманими в ході судового розгляду справи, у зв'язку з чим оскаржуване податкове повідомлення-рішення є необґрунтованим та протиправним.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому рішення суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 04 липня 2018 року необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги відповідача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243, 310, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 липня 2018 року у справі №808/1836/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та регулятивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

В повному обсязі постанова складена 05 листопада 2018 р.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов