Справа № 463/739/18
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2018-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року № 857/82/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Качмара В.Я.,

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.,

при секретарі судового засідання Чопко Ю.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Міжрегіональної митниці Державної фіскальної служби на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2018 року у справі №463/739/18 (суддя Хома О.П., м.Львів) за позовом ОСОБА_1 до Міжрегіональної митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправною бездіяльності, зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Міжрегіональної митниці Державної фіскальної служби (далі Митниця) в якому просив: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання відповідей на адвокатські запити ОСОБА_2 від 29.12.2017 (далі ОСОБА_3 запити); зобовязати Митницю надати відповіді на вказані ОСОБА_3 запити.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2018 року позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач який із покликанням на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги наводячи окремі обставини справи вказує на те, що до ОСОБА_3 запитів стосовно отримання документів справи про порушення митних правил та здійснення процесуальних прав згідно статті 498 Митного кодексу України (далі МК) адвокатом ОСОБА_2 не додано засвідченого сторонами витягу з договору про надання правової допомоги, де безпосередньо зазначаються повноваження адвоката або обмеження його прав на вчинення окремих дій, як захисника, як це вимагається статтею 500 МК. Окрім того, скаржник зазначає, що повідомлення адвокату про те, що запитуванні ним документи будуть наданні йому лише після надання витягу з договору про надання правової допомоги, жодним чином не порушило та не стосувалося прав та охоронюваних інтересів позивача. Вважає такий позов безпідставним, крім того посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті позову до провадження вимог територіальної юрисдикції (підсудності) справи.

Відповідач в судове засідання не зявився про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а тому у відповідності до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС), апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторони, яка не зявилася.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що Митницею порушено вимоги статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон №5076-VI) щодо строку та порядку надання відповіді на ОСОБА_3 запити, що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 28.12.2017 між ОСОБА_1 (клієнт) та адвокатом ОСОБА_2 (представник, адвокат) укладено Договір про надання правової допомоги (далі Договір) (а.с.12-13).

28.12.2017 адвокатом видано позивачу ордер на надання правової допомоги серії ЛВ№039917 (далі Ордер; а.с.14).

29.12.2017 ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1, в порядку статей 20, 24 Закону №5076-VI направлено до Митниці ОСОБА_3 запити (а.с.20-33).

У вказаних ОСОБА_3 запитах містилися прохання протягом п'яти робочих днів надіслати відповідь на них та долучити належним чином засвідчені копії усіх документів, що стосуються розгляду справи стосовно позивача про порушення ним митних правил за статтею 485 МК (в тому числі: декларації з усіма доданими до неї документами, письмові пояснення осіб, запит Митниці ДФС до Акціонерного товариства «ОСОБА_2 Україна» (далі АТ), а також відповіді АТ на даний запит», розрахунки різниці митних платежів; документ (рішення, наказ тощо) на підставі якого здійснювалась перевірка за митною декларацією №UА209190/2017/100009 від 01.03.2017; Положення про Митницю; Положення про Управління протидії митним правопорушенням Митниці; Положення про сектор адміністрування митних платежів Митниці; Посадові обов'язків інспектора відділу оперативного реагування №1 Управління протидії митним правопорушенням Митниці ОСОБА_4; Посадові обов'язки особи, уповноваженої на розгляд справи про порушення митних правил за статтею 485 МК стосовно гр. ОСОБА_5 за протоколом про порушення митних правил №0015/12600/17 від 09.10.2017; Посадові обов'язки особи сектору адміністрування митних платежів Митниці ДФС, що провела розрахунок різниці митних платежів за митною декларацією №UА 209190/2017/100009 від 01.03.2017; документу, на підставі якого сектор адміністрування митних платежів Митниці провів розрахунок різниці митних платежів за митною декларацією №UА209190/2017/100009 від 01.03.2017).

Листом від 10.01.2018 №30-70-10-14 відповідач повідомив ОСОБА_2, що відповідно до положень статті 500 МК надання запитуваної інформації та забезпечення процесуальних прав буде здійснено після подання належним чином засвідченого витягу з Договору, оскільки до ОСОБА_3 запитів не надано витягу з Договору, засвідченого підписами сторін, в якому зазначено повноваження адвоката або обмеження на вчинення окремих дій як захисника у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_6

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначені Законом № 5076-VI (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 Закону №5076-VI під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).

Статтею 24 Закону №5076-VI встановлено, що адвокатський запит це письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об'єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.

Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов'язані не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

У разі якщо адвокатський запит стосується надання значного обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, строк розгляду адвокатського запиту може бути продовжено до двадцяти робочих днів з обґрунтуванням причин такого продовження, про що адвокату письмово повідомляється не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання адвокатського запиту.

Відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.

Таким чином, Законом №5076-VI визначено вичерпний перелік документів, що додаються до адвокатського запиту, та встановлено заборону вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_2 при направленні ОСОБА_3 запитів від 29.12.2017 долучено копію Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 07.09.2012 №1943, копію посвідчення адвоката та копію Ордера.

Вказані обставини, як вірно зазначає суд першої інстанції, свідчать про те, що при надсиланні ОСОБА_3 запитів ОСОБА_2 дотримано вимог статті 24 Закону №5076-VI.

При цьому, Законом №5076-VI визначено єдину підставу для відмови у наданні запитуваної інформації, а саме якщо така інформація та запитувані документи є з обмеженим доступом.

Тому, є безпідставними посилання апелянта на те, що за змістом статті 500 МК, адвокат звертаючись до нього з ОСОБА_3 запитами, крім наданих ним документів, мав долучити витяг з Договору в якому безпосередньо зазначаються права адвоката або обмеження його прав, як захисника, так як у розглядуваному випадку, наведеними вище нормами чітко передбачено порядок звернення та вичерпний перелік документів, що подаються до адвокатського запиту.

Більше того, пунктами 6, 14 «Положення про ордер на надання правової допомоги та порядком ведення реєстру ордерів» затвердженого рішенням ОСОБА_2 адвокатів України від 17.12.2006 №36 (далі Положення) визначено, що встановленої форми ордер є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта та є обов'язковим для прийняття усіма органами, установами, організаціями на підтвердження правомочності адвоката на вчинення дій, передбачених статті 20 Закону №5076-VI, у тому числі і на звернення з адвокатськими запитами.

Зі змісту наявної в матеріалах справи копії Ордера, поданого адвокатом разом із ОСОБА_3 запитами в порядку статей 20, 24 Закону №5076-V, вбачається, що Ордер оформлений на бланку типової форми та містить усі необхідні реквізити.

Отже, подання адвокатом ОСОБА_3 запитів з одночасним долученням саме Ордеру свідчить, що така особа наділена достатніми повноваженнями на вчинення відповідних дій в інтересах клієнта.

Апеляційний суд, також відхиляє доводи скаржника стосовно того, що ненадання запитуваних ОСОБА_3 запитами документів та інформації, жодним чином не вплинули на охоронювані права та інтереси ОСОБА_1, оскільки вказані запити направлялись адвокатом саме в інтересах позивача, а документи та інформація, що мала би надати Митниця могла бути використана позивачем у якості доказів в межах справи про порушення митних правил №0015/12600/17.

Крім того, апеляційний суд, не приймає до уваги доводи Митниці, щодо порушення судом першої інстанції при прийнятті справи до провадження правил територіальної юрисдикції (підсудності), так як відповідач не заявляв про непідсудність справи в суді першої інстанції, а в апеляційній скарзі не навів поважних причин за яких такі обставини не повідомлялись суду.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги перелічених вище правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанцій, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу Митниці слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міжрегіональної митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2018 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини пятої статті 328 КАС.

Головуючий суддя ОСОБА_7
судді ОСОБА_8
ОСОБА_9
Повний текст складений 5 листопада 2018 року.