Справа № 1940/1506/18
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1940/1506/18

30 жовтня 2018 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Подлісної І.М.

за участю:

секретаря судового засідання Заблоцька І.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції України у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області в якому просила суд:

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Тернопільській області №1913 від 01.07.2018 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника поліції;

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Тернопільській області №190 о/с від 02.07.2018 По особовому складу, яким ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 (у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) Закону України Про національну поліцію;

поновити ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Теребовлянського відділу поліції ГУ Національної поліції в Тернопільській області;

стягнути з Головного управління Національної поліції в Тернопільській області в користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з період 02.07.2018 по поновлення на роботі.

Позовні вимоги обґрунтовані наступними обставинами:

Наказом ГУ НП в Тернопільській області №182 о/с від 26.06.2018 ОСОБА_1 призначена на посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Теребовлянського відділу поліції ГУ Національної поліції в Тернопільській області, з 23.06.2018.

28.06.2018 працівниками управління патрульної поліції в Тернопільській області складено постанову на ОСОБА_1 за ч.6 ст.121 КУпАП та за ч.1 ст.130 КУпАП, у звязку з чим наказом ГУ НП в Тернопільській області №190 о/с від 02.07.2018 позивача звільнено зі служби в поліції за п.6 ст.77 Закону України Про національну поліцію. ОСОБА_1 зазначає, що обставини, які викладені в висновку службового розслідування та які стали підставою для її звільнення не відповідають дійсності. Окрім того, вказує, що на час її звільнення, відсутнє рішення, яке вступило в законну силу, про визнання її винною за ч.1 ст.130 КУпАП, а також те, що постанова ВР №067707 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП оскаржується позивачем в судовому порядку, отже спірний наказ є передчасним.

Ухвалою суду від 06 серпня 2018 року відкрито провадження у справі та визначено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено у справі судове засідання на 27 серпня 2018 року.

Ухвалами суду, постановленими в судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), в судових засіданнях 27.08.2018, 12.09.2018, 04.10.2018 розгляд справи було відкладено до 30 жовтня 2018 року.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві та просили їх задовольнити в повному обсязі.

Представник Головного управління Національної поліції в Тернопільській області в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечив з мотивів викладених у письмових запереченнях наданих суду 23.08.2018 та вказав, що доводи, вказані у позові, не спростовують фактів, доведених при проведенні службового розслідування, а при прийнятті рішення про притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності ГУНП в Тернопільській області діяло в межах Закону України «Про Національну поліцію», у спосіб передбачений Дисциплінарним статутом ОВС та Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ. Просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що в позові слід відмовити, з наступних міркувань.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.п.1,3 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином суд зясовує, чи використане повноваження, надане субєкту владних повноважень, з належною метою; обґрунтовано, тобто вчинено через вмотивовані дії; безсторонньо, тобто без проявлення неупередженості до особи, стосовно якої вчиняється дія; добросовісно, тобто щиро, правдиво, чесно; розсудливо, тобто доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, тобто з рівним ставленням до осіб; пропорційно та адекватно; досягнення розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи.

Як встановлено судом дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби до ОСОБА_1 застосовано у зв'язку з грубим порушенням останньою службової та транспортної дисципліни, а саме: ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-VI, що виразилось у керуванні поліцейським транспортним засобом з ознаками спяніння та здійснення дій щодо уникнення відповідальності та невиконання законної вимоги поліцейського про проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Згідно ст.8 Закону України Про Національну поліцію поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Поліцейському заборонено виконувати злочинні чи явно незаконні розпорядження та накази. Накази, розпорядження та доручення вищих органів, керівників, посадових та службових осіб, службова, політична, економічна або інша доцільність не можуть бути підставою для порушення поліцейським Конституції та законів України.

За приписами п.п. 1, 2 ч.1 ст.18 Закону України Про Національну поліцію поліцейський зобовязаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та ОСОБА_4 поліцейського; професійно виконувати свої службові обовязки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обовязків, наказів керівництва.

За Правилами етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 під час виконання службових обов'язків поліцейський повинен:

неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та ОСОБА_4 поліцейського;

професійно виконувати свої службові обовязки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;

у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків;

поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати;

контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку;

дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики;

інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Статтею 77 Закону України Про Національну поліцію визначено вичерпний перелік підстав для звільнення поліцейського. Зокрема, пунктом 6 частини 1 вказаної статті визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до статті 19 Закону України Про Національну поліцію у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

В той же час, пунктом 4 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Оскільки на момент виникнення спірних правовідносин Дисциплінарний статут Національної поліції України не набрав чинності, на поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України № 3460-IV від 22.02.2006 (надалі - Дисциплінарний статут), який не втратив чинність і продовжує діяти як станом на момент вчинення проступку позивачем, так і на момент накладення дисциплінарного стягнення.

Дисциплінарний статут визначає сутність службової дисципліни, обовязки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

В силу положень статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та ОСОБА_4 працівника органів внутрішніх справ України.

За змістом статті 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги ОСОБА_4 працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Аналіз наведених положень Дисциплінарного статуту є підставою для висновку про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

Згідно зі статтею 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком є невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За приписами статті 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень, як звільнення з органів внутрішніх справ.

Отже, недотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, звільнення з органів внутрішніх справ.

Як визначено частиною першою статті 14 Дисциплінарного статуту з метою зясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України (частина 4 статті 14 Дисциплінарного статуту).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України №230 від 12 березня 2013 року затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2013 року за №541/23073.

Пунктом 2.1 вказаної Інструкції передбачено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

З висновку службового розслідування по факту порушення ОСОБА_1 службової дисципліни, слідує, що підставою для проведення службової перевірки стала інформація, яка надійшла до ГУ НП в Тернопільській області 29.06.2018, про грубе порушення транспортної дисципліни з боку оперуповноваженого СКП Теребовлянського ВП ГУ НП в області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1

З метою зясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, у відповідності до п.2.1 розділу II Інструкції, - наказом ГУ НП в Тернопільській області від 02.07.2018 №1912 призначено службове розслідування за вказаною вище обставиною.

В ході проведення службового розслідування встановлено, що 28 червня 2018 року о 23 год. 20 хв. працівниками УПП в Тернопільській області ДПП Національної поліції України в ході нагляду за дорожнім рухом на вул. Шевченка в м. Теребовля Тернопільської області було зупинено автомобіль «Honda Prelude 2.0», реєстраційний номер НОМЕР_1, за порушення правил дорожнього руху, а саме водій даного транспортного засобу керував в темну пору доби автомобілем на якому державний номерний знак не освітлювався, чим порушив вимоги п.2.9. (В) ПДР України. Водієм вказаного транспортного засобу була оперуповноважений СКП Теребовлянського ВП ГУ НП в Тернопільській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1.

Під час розмови із старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 патрульними поліцейськими було виявлено у останньої ознаки алкогольного сп'яніння, (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення вимови).

В подальшому, відповідно до передбаченої законом процедури старшому лейтенанту поліції ОСОБА_5 в присутності 2-х свідків було запропоновано пройти відповідний тест, з метою підтвердження чи спростування факту керування нею транспортним засобом у стані сп'яніння.

Однак в присутності свідків вказаний працівник поліції відмовилась від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічних засобів, а також в найближчому спеціалізованому медичному закладі.

Відповідно до вимог чинного законодавства 29.06.2018 о 00.20 відносно старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 у зв'язку із тим, що остання від проходження огляду на стан сп'яніння відмовилась, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР України працівниками патрульної поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 431466 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також за порушення п. 2.9 (В) ПДР України відносно вказаного працівника поліції винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії BP № 067707 за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 170 гривень.

Патрульними поліцейськими старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 було ознайомлено із адміністративними матеріалами, однак вказаний працівник поліції відмовилась від їх підписання.

Опитані з донного приводу поліцейські роти № 4 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП РІПУ рядові поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7Т повністю підтвердили вищевказані факти.

Опитана з даного приводу старший лейтенант поліції ОСОБА_5 пояснила наступне, що 28.06.2018 протягом вечора їздила автомобілем «Honda Prelude 2.0», реєстраційний номер НОМЕР_1 з водієм, яким був її хлопець гр. ОСОБА_8.

Так, 28.06.2018 близько 23.10 рухаючись вул. Шевченка в м. Теребовля їхній автомобіль з технічних причин не міг продовжувати рух, водій згаданого транспортного засобу гр. ОСОБА_8 залишив його та вирушив за допомогою, старший лейтенант поліції ОСОБА_5 в цей час залишалась в автомобілі, і згодом пересіла на місце водія.

Через деякий час позаду автомобіля «Honda Prelude 2.0», реєстраційний номер НОМЕР_1 зупинився службовий автомобіль патрульної поліції реєстраційний номер 11*4593 (на синьому фоні), старший лейтенант поліції ОСОБА_5 вийшла з автомобіля та попрямувала до згаданого службового автомобіля, з метою отримати допомогу від поліцейських.

Спілкуючись із патрульними, їй запропонували пройти огляд на стан спяніння, так як вони мали підозру у керуванні нею автомобілем в стані алкогольного спяніння, на що вона відмовилась та зазначила поліцейським, що не керувала транспортним засобом і підстав для проходження вказаного огляду не вбачає.

Також вона пояснила поліцейським, що будь-яких спиртних напоїв не вживала цього дня.

В цей час патрульні поліцейські вказали, щоб вона предявила посвідчення водія та відповідні документи на автомобіль, на що вона погодилась частково, та пред'явила посвідчення водія, яке з її слів було при ній, як документ, що засвідчує особу.

Після цього патрульні поліцейські склали відносно неї протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП (Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції), одночасно на місце події повернувся водій згаданого автомобіля гр. ОСОБА_8, який керував ним та повідомив поліцейським, що саме він приїхав на місце події, але рух не зміг продовжити через несправність автомобіля та пішов за допомогою, однак поліцейські вказані свідчення до уваги не взяли та продовжили складання матеріалів.

Через деякий час вона сіла в автомобіль «Honda Prelude 2.0», реєстраційний номер НОМЕР_1 і тому подальшої розмови з патрульними не чула. У подальшому поліцейські ознайомили її з протоколом про адміністративне правопорушення та постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та через деякий час з дозволу патрульних поліцейських вона залишила місце події із своїм хлопцем гр. ОСОБА_8

Опитаний з даного приводу гр. ОСОБА_8, , який з його слів був водієм вищезгаданого автомобіля надав аналогічні за змістом пояснення наданні старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5

Наданні пояснення спростовуються поясненнями патрульних поліцейських, а також відеозаписами вказаної події.

Так, із запису нагрудних відео - камер працівників патрульної поліції, які перебували на місці події, вбачається, що за кермом автомобіля «Honda Prelude 2.0», реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходилась старший лейтенант поліції ОСОБА_5 Із зовнішнього вигляду та розмови видно, що вказаний працівник поліції перебувала з ознаками алкогольного сп'яніння (порушена мова, порушена координація рухів, поведінка, шо не відповідає обстановці), своїми діями намагалась уникнути адміністративної відповідальності. Тобто, старший лейтенант поліції ОСОБА_5 будучи впевнена у свої безкарності через належність до правоохоронних органів, сіла за кермо автомобіля напідпитку, наражаючи не тільки себе, а й інших учасників дорожнього руху на небезпеку.

Також, на відео - записах чути і видно, як працівники патрульної поліції в присутності свідків пропонують вказаному працівнику поліції пройти медичне обстеження на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Drager» та в медичному закладі. Однак, вказаний працівник поліції чітко відповідає, що огляд проходити не буде, своїми діями відхиляється від проведення вказаного огляду, посилаючись на те, що являється тверезим та вказаним автомобілем не керувала.

Із висновку службового розслідування від 02.07.2018 складеного старшим інспектором ВІОС УКЗ ГУНП в Тернопільській області лейтенантом поліції ОСОБА_9 слідує, що розглянувши матеріали службового розслідування ОСОБА_9 вважає, що відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування такими, що знайшли своє підтвердження.

Наказом ГУ НП в Тернопільській області від 02.07.2018 №1913 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника поліції, наказано, за грубе порушення службової та транспортної дисципліни, яке полягало в порушенні вимог п.1 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» ст.1 та 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, ст.14 Закону України «Про дорожній рух», Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, недотримання професійної та службової етики, що виразилось в уникненні від проходження огляду на стан спяніння при підозрі на керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, оперуповноваженого СКП Теребовлянського відділення поліції ГУ НП в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби в Національній поліції.

Наказом від 02.07.2018 №190 о/с «По особовому складу» звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 (у звязку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) Закону України «Про Національну поліцію» старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0153155) оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, з 02.07.2018.

Суд вважає, що відповідач, при винесенні спірних наказів, діяв правомірно, з огляду на таке.

Голова Національної поліції України листом від 10.02.2017 року №1529/01/12-2017 зобовязав керівників усіх рівнів здійснити комплекс заходів, спрямованих на дотримання працівниками поліції вимог транспортної дисципліни, уживати жорстоких заходів реагування до поліцейських, які керують транспортними засобами в стані алкогольного спяніння, у вигляді безальтернативного звільнення зі служби в поліції.

Згідно вимог Міністерства внутрішніх справ, Національної поліції України та Головного управління Національної поліції Тернопільської області щодо зміцнення службової дисципліни та законності в органах та підрозділах ГУНП в Тернопільській області, визначено, що за усіма фактами керування поліцейськими транспортними засобами в стані спяніння, не зважаючи чи поліцейський знаходиться на службі або поза нею, негідну поведінку в побуті та вчинення випадків, які створюють негативний імідж поліції, за результатами службових розслідувань приймати безальтернативні заходи дисциплінарного впливу звільнення зі служби в поліції.

Такі дії, як негідна поведінка в позаслужбовий час, перебування з ознаками алкогольного спяніння, що повязано з керуванням транспортним засобом та здійснення дій щодо уникнення відповідальності та невиконання законної вимоги поліцейського про проходження огляду на стан алкогольного спяніння негативно впливають на імідж та репутацію Національної поліції України, а також підривають довіру населення до поліцейських.

Вищевказане грубе порушення позивачем службової та транспортної дисципліни спричинило негативні наслідки для репутації органів поліції. Так, інформація про те, що позивачка являється поліцейським була відомою і цивільним особам, а саме свідкам її відмови від проходження освідчення. Образ працівника поліції в громадському суспільстві піддався обговоренню та засудженню, репутація отримала неприємну характеристику.

Зазначені та зафіксовані дії позивача свідчать про грубе порушення позивачем ст.7 Дисциплінарного статуту ОВС, норм наказу МВС України № 326 від 28.04.2016р. Про затвердження правил етичної поведінки працівників апарату Міністерства внутрішніх справ України, територіальних органів, закладів, установ та підприємств, що належать до сфери управління МВС щодо недопущення, у тому числі поза роботою, дій і вчинків, які можуть зашкодити роботі чи негативно вплинути на репутацію працівників МВС, оскільки він, будучи співробітником поліції, відмовився виконувати законні вимоги поліцейського, хоча навпаки повинен з гідністю і честю поводитись в позаслужбовий час, бути прикладом в дотримані громадського порядку та законності, виявляти повагу до колег по службі.

Вищевказані порушення позивачем службової дисципліни підтверджені також показами осіб, які були допитані в судовому засіданні в якості свідків, а саме ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_11

Таким чином, суд погоджується з позицією відповідача про те, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 вчинила проступок, несумісний з подальшим проходженням служби в Національний поліції України.

Пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Суд встановив що звільнення позивача зі служби в поліції відбулось саме у зв'язку з грубим порушенням позивачем службової та транспортної дисципліни, що спричинило негативні наслідки для репутації органів поліції і це підтверджено результатами службового розслідування. При цьому, проведення такого розслідування та встановлення обставин фактичної дійсності законодавцем віднесено до компетенції відповідача.

Судом встановлено, що службове розслідування відносно дій оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1, проведено у повній відповідності до вимог Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України та Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України.

Позивачем в ході судового розгляду справи не надано жодних доказів, що свідчили б про порушення Головним управлінням Національної поліції в Тернопільській області порядку проведення службового розслідування.

Фактично позивач вказує про не підтвердження правомірності підстав прийняття оскаржуваних наказів, оскільки на момент прийняття останніх, вироку суду про визнання її винною у інкримінованому правопорушенні не було. Окрім того, надала суду постанову Теребовлянського районного суду від 27.09.2018 №606/1527/18, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрито у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Однак дана постанова не спростовує факту про те, що позивачем було допущено грубе порушення службової та транспортної дисципліни, яке несумісне з можливістю подальшого проходження служби в органах Національної поліції України та яке не залежить від кваліфікації її дій в рамках адміністративного законодавства, а сам по собі факт закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 не є підставою для скасування оскаржуваних наказів та її поновлення на службі.

Системний аналіз наведених правових норм при застосуванні до правовідносин, що є предметом судового дослідження, вказує на те, що Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, при прийнятті оскаржуваного наказу діяв у передбачений законодавством спосіб.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів Національної поліції України здійснено Головним управлінням Національної поліції в Тернопільській області на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законом. А відтак, підстави для скасування оскаржених наказів відсутні. Як наслідок, не підлягають задоволенню і позовні вимоги про зобовязання поновити ОСОБА_1 на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, як такі, що є похідними від позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення та звільнення. Отже, у задоволенні позову в слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного Управління національної поліції у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування наказів ГУНП в Тернопільській області №1913 від 01.07.2018 р. та №190 о/с від 02.07.2018 р., поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 листопада 2018 року.

Головуючий суддя Подлісна І.М.