Справа № 813/4576/17
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2018-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

07 листопада 2018 року№ 857/1283/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Курильця А.Р., Мікули О.І.,

при секретарі судового засідання - Чопко Ю.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові заяву про відвід колегії суддів у справі за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2018 року у справі №813/4576/17 (суддя Гулик А.Г., рішення ухвалене об 11/04 год, м.Львів) за його позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - ОСОБА_1, про визнання протиправними та скасування постанов, -

ВCТАНОВИВ:

У провадженні Восьмого апеляційного адміністративного суду знаходиться справа №813/4576/17 (апеляційне провадження №857/1283/18) за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Львівській області (далі - ГУДФС) на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2018 року.

Під час апеляційного розгляду справи в судовому засіданні представником ГУДФС заявлено відвід складу колегії суддів: головуючому судді Качмару В.Я., суддям Курильцю А.Р., Мікулі О.І. Вказаний відвід мотивовано тим, що, оскільки апеляційним судом відмовлено у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, так як представник відповідальний за справу не має можливості забезпечити явку, то вбачається неупередженість суду до позивача.

Заслухавши думку представників учасників справи, проаналізувавши доводи, наведенні у заяві про відвід складу суду суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу та можливість зупинення провадження у справі №813/4576/17 до вирішення питання про відвід складу суду.

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Необхідно зазначити, що відмовляючи у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, суд апеляційної інстанції виходив з того, що розглядуваний спір у відповідності до статті 287 КАС відноситься до категорії справ із скороченими строками розгляду. Крім того, з повідомлення про вручення поштового відправлення видно, що повістка-повідомлення про розгляд справи вручена скаржнику ще 31.10.2018, а відтак згідно частини третьої статті 268 КАС неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

За змістом частини четвертої статті 36 КАС незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Крім того, з тексту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі- Конвенція) прямо випливає, що доступність правосуддя є невід'ємним елементом права на справедливий суд. У рішенні по справі «Голдер проти Великої Британії» від 21 лютого 1975 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) дійшов до висновку, що сама конструкція статті 6 Конвенції була би безглуздою та неефективною, якби вона не захищала право на те, що справа взагалі буде розглядатися. У рішенні по цій справі Суд закріпив правило, що частина перша статті 6 Конвенції містить у собі й невід'ємне право особи на доступ до суду.

Таким чином, зміст права на захист полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

У Рішенні по справі «Іліан проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду, у зв'язку з пропуском строку звернення, повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

За змістом пункту 8 частини другої статті 236 КАС суд має право зупинити провадження у справі в разі надходження заяви про відвід - до вирішення питання про відвід.

Враховуючи наведені правові норми та обставини справи, суд апеляційної інстанції, вважає за необхідне зупинити провадження у справі №813/4576/17 (апеляційне провадження №857/1283/18) до вирішення питання про відвід складу суду.

Керуючись статтями 31, 36, 40, 41, 236, 321, 325 КАС, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати заявлений відвід колегії суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду у складі Качмара В.Я., Курильця А.Р., Мікули О.І. необґрунтованим.

Провадження у справі зупинити до вирішення питання про відвід.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. Я. Качмар
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула
Повний текст складено 8 листопада 2018 року.