Справа № 206/4374/18
Суддя: Маштак К. С.
Дата ухвалення: 2018-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 206/4374/18
Провадження № 2-а/206/55/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2018 Самарський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючий суддя Маштак К.С.

за участю:

секретаря судового засідання Стахів О.О.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до сержанта поліції поліцейського батальйону 1 роти 2 БПП у м. Бориспіль УПП Київської області ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності

ВСТАНОВИВ

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 30.07.2018 відповідачем була винесена постанова серії ЕАВ № 507691 про накладення на позивача адміністративного стягнення, як на правопорушника, у звязку із тим, що він 30.07.2018 о 11 год. 29 хв., за адресою: м. Березань, дорога Київ-Харків, 76 км., керував транспортним засобом марки Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI, номерний знак НОМЕР_1, в якому додатково було встановлено місце для сидіння, без погодження з Національною поліцією та без відповідного запису в РТ СХТ 674160, чим порушено п. 31.3 ПДР України. Позивач вважав складену постанову такою, що підлягає скасуванню з огляду на таке. По-перше, транспортний засіб було зупинено незаконно, оскільки причини для зупинки були відсутні. По-друге, відповідач повинен був скласти протокол про адміністративне правопорушення, оскільки позивач був категорично не згодний з предявленим йому правопорушенням. Позивач зазначив, що він не скоював адміністративного правопорушення, а тому, в його діях немає складу адміністративного правопорушення. Керуючись викладеним, позивач просив скасувати оспорювану постанову.

У судовому засіданні позивач підтримав викладені в позові обставини та просив задовольнити позов в повному обсязі. При цьому суду пояснив, що у автомобілі, яким він керував, дійсно було встановлено додаткове місце для сидіння, однак він його використовував як стіл, на ньому ніхто не сидів.

Відповідач у судове засідання не вявився, направив до суду відзив на позов.

Суд заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та відтворивши в повному обсязі запис з нагрудної камери, приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно вимог ч. 1 ст. 9, ч. 1 ст. 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Так, судом встановлено, що 30.07.2018 сержантом поліції поліцейським батальйону 1 роти 2 БПП у м. Бориспіль УПП Київської області ОСОБА_2 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 680 грн., в зв'язку із тим, що останній керував транспортним засобом марки Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI, номерний знак НОМЕР_1, в якому додатково було встановлено місце для сидіння, без погодження з Національною поліцією та без відповідного запису в РТ СХТ 674160, загалом 20 місць, чим порушено п. 31.3 ПДР України.

Згідно реєстраційної картки на ТЗ марки Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI, номерний знак НОМЕР_1, вказаний транспортний засіб нараховує кількість сидячих місць з місцем водія 19 шт.

Наведене, з урахуванням змісту позовної заяви та пояснень наданих у судовому засіданні позивачем, не заперечується та не спростовується самим позивачем.

Відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються органи Національної поліції.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106 1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116 2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121 1, 121 2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124 1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132 1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133 1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164 4, статтею 175 1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181 1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189 2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі ст. 32 Закону України «Про Дорожній рух» переобладнання, що призвело до зміни облікових даних механічного транспортного засобу, повинно бути відображено у його реєстраційних документах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 затверджений Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів. Відповідно до п.п. 8, 37 вказаного Порядку державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників і документів, що посвідчують їх особу, а також підтверджують правомірність придбання, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів; державна реєстрація (перереєстрація) переобладнаних транспортних засобів проводиться на підставі документів про відповідність їх вимогам безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. п. 31.3 «а» ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно з законодавством у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 32 ПДР України з органами Національної поліції погоджується переобладнання транспортних засобів.

Згідно з ч. 2 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підсумовуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позивач керував транспортним засобом, який мав переобладнання. Однак, позивачем не надані належні докази, які б підтверджували, що виконані в транспортному засобі переобладнання відповідають вимогам стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Так, згідно із ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, крім іншого, справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, частини 1, 2, 3 статті 122.

Ст. 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Під час відтворення і дослідження в залі суду відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції, головуючим встановлено, що права позивача інспектором не порушено, оскільки в повній мірі роз'яснено його права і обов'язки, роз'яснено порядок складання, оформлення, вручення постанови, порядок її оскарження, та таке інше.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В свою чергу суд вважає, що відтворений в судовому засіданні відеозапис з нагрудної камери інспектора повно та достеменно підтверджує доводи відповідача, та є доказами наявності порушення ПДР зі сторони позивача, що не заперечував сам позивач, а саме в частині наявності додатково встановленого місця для сидіння, при цьому, мета його встановлення (користування у якості столу), у даному конкретному випадку не спростовують наявність адміністративного правопорушення.

Диск, наданий суду для відтворення в робочому стані, без візуальних пошкоджень, дійсність та справжність запису з нагрудної камери інспектора, наявного на диску, не викликає сумнівів у суду.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем надано достатні докази вчинення позивачем дій, які були підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Щодо визначених позивачем інших підстав для скасування постанови суд вважає, що такі недоліки при оформленні постанови про адміністративне правопорушення не є підставою для звільнення позивача від адміністративної відповідальності та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, оскільки факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення підтверджений належними та допустимими доказами.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право прийняти одне з передбачених ч. 3 ст. 286 КАС України рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення пред'явленого адміністративного позову.

Керуючись ст. 2, 7-12, 14, 17, 20, 72, 241-243, 246, 250, 293 КАС України, ст. 7, 9, 121, 222, 251, 252, 268, 280, 284, КУпАП суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання: 49116, м. Дніпро, вул. Пятигорська, буд. 8, РНОКПП НОМЕР_2) до сержанта поліції піліцейського батальйону 1 роти 2 БПП у м. Бориспіль УПП Київської області ОСОБА_2 (місцезнаходження: 08300, Київська область, м. Бориспіль, вул. Комуністична, 4) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом. Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідний суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, що відповідає п. 15.5 ч.1 розділу VІІ перехідних положень КАС України.

Повне судове рішення суду складено 05.11.2018

Суддя К.С. Маштак