Справа № 815/6599/17
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2018-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/6599/17

Категорія: 8.3 Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І. В. час і місце ухвалення: не зазначено, м. Одеса

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Семенюк Г.В.

суддів: Потапчук В.О. , Шляхтицький О.І.

при секретаріВишневській А.В.

за участю сторін:
Пред-к позивачаРублевський Антон Павлович (адвокат, ордер)
ГУ ДФСГоловінський Д.В. (довіреність)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні П'ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2018 р. по справі за позовом Державного підприємства - Український державний інститут з проектування об'єктів дорожнього господарства «Укрдіппродор» до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про часткове скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області та просив суд скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області від 16.05.2017 р. № в частині нарахування податку з доходів фізичних осіб у сумі 118 832,24 грн. та пені у сумі 1 167 815,75, всього - 1 286 647,99 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2018 р. позов задоволено. Визнано протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 16.05.2017 № в частині нарахування податку з доходів фізичних осіб в сумі 118832,24 грн. та пені в сумі 1167815,75 грн.

Не погоджуючись зі вказаним рішенням, Головне управління Державної фіскальної служби в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій вважає, що судом 1-ї інстанції було порушено норми матеріального права та просив його скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі та відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що при перевірці повноти та своєчасності перерахування податку з доходів фізичних осіб до бюджету встановлено, що в Одеській філії Державного підприємства - Український державний інститут з проектування об'єктів дорожнього господарства «Укрдіппродор» існує заборгованість по податку з доходів фізичних осіб станом на 31.12.2016 року в сумі 118832,24 грн. Перевіркою встановлено, що податок на доходи фізичних осіб перераховувався до бюджету пізніше місячного податкового періоду, заробітна плата на підприємстві нараховувалась щомісяця, але своєчасно не виплачувалась, заробітна плата нижче встановленого законодавством рівня мінімальної заробітної плати не нараховувалась, за 2014-21015 роки військовий збір нараховувався та утримувався із заробітної плати, але не перераховувався до бюджету у повному обсязі.

18.06.2018 року позивач надав відзив на апеляційну скаргу, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, посилаючись на той факт, що за податковим повідомленням - рішенням від 16.05.2017 року № позивачу був нарахований податок з доходів фізичних осіб у сумі 118 832, 24 грн., при цьому навіть відповідачем у апеляційній скарзі підтверджується, що зазначена сума не є заниженням податкових зобов'язань, заявлених позивачем у податкових деклараціях, а є податковим боргом, тобто самостійно задекларованим та узгодженим податковим зобов'язанням, що не було сплачено позивачем до бюджету у встановлений строк. Позивач вважає, що «розрахунок» пені, який додається до апеляційної скарги не відповідає тим сумам податкового боргу позивача, що існувала у періоді, який перевірявся.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі направлень від 24.03.2017 №№ 931/14-01, 933/14-01, 930/14-01, 932/14-01, наказу ГУ ДФС в Одеській області від 10.03.2017 № 622, згідно з пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.77.1 ст.77 ПК України співробітниками податкового управління проведено планову виїзну документальну перевірку Державного підприємства Український державний інститут з проектування об'єктів дорожнього господарства «Укрдіпродор» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2016 р., за результатами якої складено акт від 19.04.2017 № 311/15-32-14-01/26344530.

Перевіркою встановлено порушення пп.14.1.27 п.14.1 ст.14, п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139, в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток в розмірі 68264 грн.; п.119.2 ст.119, п.176.2 ст.176 ПК України не у всіх випадках відображено дані про суми доходу отримані фізичними особами-підприємцями, від здійснення ними підприємницької або незалежної професійної діяльності; пп.14.1.54, пп.14.1.180 п.14.1 ст.14, пп.162.1.3 п.162.1 ст.162, п.163.1 ст.163, пп.168.1.5 п.186.1 ст.168 ПК України не перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб в сумі 118832,24 грн.; пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 ПК України військовий збір перераховувався до бюджету несвоєчасно, а саме пізніше місячного податкового періоду; розд. ІІІ ст.9, п.8 ст.6 п.2 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», що призвело до несвоєчасного та неповного перерахування єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

На підставі вищевказаного акту перевірки ГУ ДФС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення № від 16.05.2017 року, яким Державному підприємству Український державний інститут з проектування об'єктів дорожнього господарства «Укрдіпродор» визначено податкове зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб в сумі 118832,24 грн., нараховано штрафну санкцію по податку на доходи фізичних осіб в сумі 30218,06 грн. та пеню в сумі 1238668,57 грн., а всього 1387718,87 грн.

Суд першої інстанції задовольняючи позов виходив з тих підстав, що за результатами розрахунку згідно правил ст.129 Податкового кодексу України (з урахуванням розміру податкового зобов'язання, граничних термінів сплати, дати початку нарахування пені, дати закінчення нарахування пені, кількості днів прострочення та відповідних облікових ставок НБУ) сума пені з податку доходів фізичних осіб складає 70852,82 грн., а не 1238668,57 грн., як визначено спірним податковим повідомленням-рішенням, що на 1167815,75 грн. більше належної до сплати суми. При цьому відповідачем не наведено жодних доводів проти адміністративного позову та не доведено правомірності включення до податкового повідомлення-рішення суми самостійно задекларованого платником податків податкового зобов'язання та не виправдано суттєво перебільшеного розміру нарахованої пені.

П'ятий апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Згідно з п. 127.1 ст. 127 Податкового кодексу України передбачено, що ненарахування і неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягне за собою накладення штрафу у розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1096 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Вказаною нормою встановлено міру відповідальності, яка покладається на платника податків, у тому числі і на податкового агента, саме за не нарахування, неутримання та/або несплату (неперерахування) податків, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, при цьому розмір штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається (обчислюється) залежно від кількості допущених порушень протягом певного періоду часу. Тобто склад порушення передбачає, що нарахування, утримання чи сплата податку не відбулися до чи на момент виплати доходу.

Натомість коли мають місце нарахування, однак несвоєчасність сплати платником податків узгодженої суми грошового зобов'язання протягом строків, передбачених Податковим кодексом України, такий платник податків притягується до відповідальності відповідно до ст. 126 вказаного кодексу. При цьому розмір такої санкції прямо залежить від часу затримки такої сплати, а не від кількості допущених порушень протягом певного періоду часу.

Як вбачається з матеріалів справи, з огляду на акт від 19.04.2017 № 311/15-32-14-01/26344530, перевіркою даних, вказаних у податкових розрахунках по формі № 1-ДФ та особистим рахункам по нарахування заробітної плати працівникам підприємства розбіжностей по кількості працівників не встановлено.

В той же час, за період з 01.01.2014р. по 31.12.2016р. на Одеській філії ДП Українського державного інституту з проектування об'єктів дорожнього господарства «Укрдіпродор» - «Одесадіпродор» податок з доходів фізичних осіб нараховувався, утримувався із заробітної плати податковим агентом згідно з пп.168.1.1, пп.168.1.2 п.168.1 ст.168 ПК України з оподатковуваного доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків, від суми такого доходу за його рахунок, з використанням ставки податку, визначену п.167.1 ст.167 ПК України.

При перевірці повноти та своєчасності перерахування податку з доходів фізичних осіб до бюджету (по бухгалтерському обліку рахунок 6411) встановлено, що на Одеській філії ДП - Українського державного інституту з проектування об'єктів дорожнього господарства «Укрдіпродор» - «Одесадіпродор» існує заборгованість по податку з доходу фізичних осіб станом на 31.12.2016 в сумі 118832,24 грн.

Перевіркою встановлено, що податок на доходи фізичних осіб нараховувався до бюджету з порушенням пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 ПК України, а саме пізніше місячного податкового періоду «якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені Кодексом для місячного періоду».

При перевірці Одеської філії ДП - Українського державного інституту з проектування об'єктів дорожнього господарства «Укрдіпродор» - «Одесадіпродор» встановлено, що за період з 01.01.2014р. по 31.12.2016р. на підприємстві заробітна плата нараховувалась щомісяця, але своєчасно не виплачувалася. Заробітна плата нижче встановленого законодавством рівня мінімальної заробітної плати не нараховувалась.

У періоді, що перевірявся, в Одеській філії ДП - Українського державного інституту з проектування об'єктів дорожнього господарства «Укрдіпродор» - «Одесадіпродор» заборгованість з виплати заробітної плати склала 127705,97 грн.

На підставі викладеного перевіряючи дійшли висновку, що в періоді з 01.01.2014 р. по 31.12.2016р. позивачем допущено порушення ст.24 Закону України «Про оплату праці» в частині періодичності виплати заробітної плати, а саме несвоєчасне виплату авансу та заробітної плати в сумі 127705,97 грн.

При перевірці оборотів по рахунку 641 «Розрахунки по податках» з даними аналітичного обліку в частині нарахування податку з доходів фізичних осіб до бюджету встановлено, що податок на доходи фізичних осіб перераховувався до бюджету з порушенням пп.14.1.54, пп.14.1.180 п.14.1 ст.14, пп.162.1.3 п.162.1 ст.162, пп.163.1 ст.163, пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 ПК України, а саме не перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб в сумі 118832,24 грн.

Порядок розрахунку пені визначений главою 12 Податкового кодексу України, відповідно до якого нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми податкового зобов'язання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов'язання (пп.129.1.3 п.129.1 ст.129 ПК України).

Згідно з абз.2 п.129.4 ст.129 ПК України на суми грошового зобов'язання, визначеного підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення у його сплаті, включаючи день погашення, із розрахунку 100 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Відповідно до пп.129.3.1 п.129.3 ст.129 ПК України нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов'язань.

Згідно з пп.168.1.1, пп.168.1.2 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 10.11.2015 року у справі № 21-2919а15 та від 22 березня 2016 року у справі № 21-3694а15.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, щодо часткового скасування податкового повідомлення - рішення .

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2018 року по справі № 815/6599/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст Постанови складено - 07 листопада 2018 року.

Суддя-доповідач Семенюк Г.В.
Судді Потапчук В.О. Шляхтицький О.І.