Справа № 303/6762/16-а
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2018-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

06 листопада 2018 року

Київ

справа № 303/6762/16-а

провадження № К/9901/24630/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н. В., суддів: Берназюка Я.О., Гриціва М. І., розглянувши у письмовому провадженні в касаційному порядку справу за позовом ОСОБА_2 до Мукачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Святецького В.В., Гудима Л.Я., Довгополова О.М. від 17 жовтня 2017 року,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Мукачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, в якому просила:

- визнати протиправною відмову Мукачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області у перерахунку та виплаті їй пенсії, починаючи з листопада 2011 року, встановленої постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2011 року;

- зобов'язати Мукачівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області перерахувати та виплатити їй пенсію, починаючи з листопада 2011 року, встановлену постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2011 року.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 4 липня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено.

Визнано неправомірною відмову Мукачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області у перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_2 починаючи з листопада 2011 року, встановленої постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2011 року.

Зобов'язано Мукачівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_2 починаючи з листопада 2011 року, встановлену постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2011 року.

3. Задовольняючи позовні вимоги суд виходив з того, що статті 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є чинними, жодним нормативно правовим актом їх дія не обмежена, а тому, додаткова пенсія ОСОБА_2 повинна нараховуватись та сплачуватись виключно на підставі статей 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

4. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2017 року апеляційну скаргу Мукачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області було задоволено.

Постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 4 липня 2017 року - скасовано та ухвалено нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено.

5. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд апеляційної інстанції виходив з того, що Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 14 червня 2011 року № 3491-VI Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 28 грудня 2010 року № 2857-VI доповнено пунктом 4, яким, зокрема, встановлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету ПФУ на 2011 рік.

23 липня 2011 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 6 липня 2011 року № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», якою встановлено розмір пенсії за віком та додаткової пенсії особам, які постраждали від наслідків Чорнобильської катастрофи.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 4 розділу VII «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» з наступними змінами.

Отже, з 23 липня 2011 року щомісячна пенсія для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, має виплачуватися у розмірі, передбаченому зазначеною постановою Кабінету Міністрів України.

Таким чином, рішення Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2011 року вичерпало свою дію, оскільки 23 липня 2011 року настали зміни в законодавстві, до настання яких зазначене судове рішення могло виконуватись.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

6. Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ОСОБА_2 звернулась із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2017 року та залишити в силі постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 4 липня 2017 року .

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1). Позивачці встановлено IІІ групу інвалідності.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2011 року зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Мукачево Закарпатської області провести перерахунок пенсії та виплачувати ОСОБА_2, починаючи з 22 травня 2008 року відповідно до статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного частиною статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням виплачених сум.

Пенсія, відповідно до постанови І Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2011 року, виплачувалась по 31 жовтня 2011 року.

6 жовтня 2016 року ОСОБА_2 звернулась до Мукачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області із заявою про перерахунок та виплату пенсії, починаючи з листопада 2011 року, встановленої постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2011 року.

Мукачівське об'єднане управління Пенсійного фонду України листом від 21 жовтня 2016 року № 144-М/09-32 повідомило позивачку про відмову у проведенні такого перерахунку.

8. Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

9. Касаційна скарга обґрунтована тим, що статті 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є чинними, жодним нормативно правовим актом їх дія не обмежена, а тому, додаткова пенсія ОСОБА_2 повинна нараховуватись та сплачуватись виключно на підставі статей 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

10. Відзиву на касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2017 року Мукачівським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Закарпатської області не подано.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

11. Відповідно до статті 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

12. Згідно із частиною 4 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції від 9 липня 2007 року, згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008), в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по IІІ групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

13. Частиною 1 статті 50 Закону України Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що особам, віднесеним до І категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірах: інвалідам ІIІ групи - 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

14. При цьому, вихідним критерієм розрахунку додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно з частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом про Державний бюджет України. Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

15. Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 були визначені мінімальні розміри основної пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, а також щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

16. Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 4 червня 2011 року № 3491-VI, який набрав чинності 19 червня 2011 року, зокрема пунктом 7 частиною 1 зазначеного Закону Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнено пунктом 4, яким встановлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», стаття 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», статей 14, 22, 37 та частиною 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

17. Рішенням Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року норми пункту 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» визнано такими, що відповідають Конституції України, тобто є конституційними.

18. Відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

19. Рішенням Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року визначено, що в аспекті конституційного подання положення частини 2 статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України. Суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

20. Також, пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» встановлено, що у 2013 році норми і положення, зокрема, статті 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

21. Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31 липня 2014 року, який набрав чинності 3 серпня 2014 року, доповнено Розділ «Прикінцеві положення» Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» пунктом 67, якими встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення».

22. Крім того, 28 грудня 2014 року прийнято Закон України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», пунктом 9 Прикінцевих положень якого встановлено, що норми і положення, зокрема, статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

23. Законом України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року № 79-VIII, який набув чинності 1 січня 2015 року, розділ VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

24. Отже, з аналізу наведених норм вбачається, що визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян у 2011, 2012 та 2013 бюджетних роках делеговано Кабінету Міністрів України.

25. Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» (в редакції, чинній до 3 серпня 2014 року) не передбачалось обмежень щодо застосування статтей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

26. З огляду на наведені обставини та норми закону, починаючи з 1 листопада 2011 року по 31 грудня 2013 року та з 1 січня 2015 року відповідач здійснюючи нарахування та виплату позивачці основної державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у вказаний період, у розмірі визначеному постановами Кабінету Міністрів України діяв правомірно.

27. Виходячи з пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, з 1 січня 2014 року по 2 серпня 2014 року включно під час визначення розміру пенсії ОСОБА_2 застосуванню підлягали положення статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210.

28. У відповідності до пункту 3 статті 116 Конституції України, Кабінет Міністрів України забезпечує, зокрема, проведення політики у сфері соціального захисту.

Згідно з бюджетними призначеннями Кабінет Міністрів України встановлює розмір окремих видів компенсацій і допомог, зокрема постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» затверджено порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

29. Із набуттям чинності Закону України від 28 грудня 2014 року № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», Кабінету Міністрів України надано повноваження щодо визначення розміру виплат передбачених, зокрема, статтями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

30. Враховуючи вищевикладене, виплачуючи позивачці з 1 листопада 2011 по 31 грудня 2013 року та з 3 серпня 2014 року пенсію та доплати у порядку та розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 27 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відповідач діяв правомірно.

31. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 26 квітня 2016 року (справа № 285/4300/14-а), а також в постановах Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 619/2262/17 та від 19 червня 2018 року у справі № 344/14522/17.

32. Однак, колегія суддів звертає увагу, що відмовляючи повністю ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд надаючи оцінку діям відповідача під час нарахування та виплати позивачці у 2014 році основної державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», не звернув уваги на правове регулювання спірних правовідносин у цей період та дійшов передчасного висновку щодо безпідставності заявлених вимог у цій частині.

33. Також судом не з'ясовано питання дотримання позивачем строку звернення до суду із позовними вимогами у цій частині.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

34. За змістом частин 1, 2 статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права та не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

35. Без дослідження і з'ясування наведених вище обставин прийняте у справі рішення суду апеляційної інстанції не можна вважати законними та обґрунтованими.

36. Відповідно до частини 2 статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо, зокрема, суд не дослідив зібрані у справі докази.

37. Відтак, рішення суду апеляційної інстанції слід скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

38. Під час нового розгляду справи суду слід взяти до уваги викладене в цій постанові і встановити зазначені в ній обставини, що стосуються обсягу та змісту спірних правовідносин і охоплюються предметом доказування та постановити рішення відповідно до вимог 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2017 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_2 до Мукачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н. В. Коваленко

судді Я. О. Берназюк

М. І. Гриців