Справа № 809/158/18
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2018-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/114/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гудима Л.Я.,

ОСОБА_1,

з участю секретаря судового засідання Дідик Н.С.,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2018 року(прийняте в місті Івано-Франківську суддею Біньковською Н.В.) в адміністративній справі № 809/158/18 за позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до Івано-Франківського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просила визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (далі ГУ ДФС в Івано-Франківській області) за № 10967750 від 17.10.2017.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач протиправно визначив їй податкове зобовязання за платежем «транспортний податок з фізичних осіб» в розмірі 25 000 грн за 2017 рік на обєкт оподаткування «транспортний засіб LAND ROVER, модель Range rover EVOQUE, 2016 року випуску, обєм двигуна 1999 куб. см», оскільки середньоринкова вартість транспортного засобу становить менше ніж 375 розмірів мінімальної заробітної плати, а саме 1 022 124 грн, тобто менше 1 200 000 грн. Транспортний засіб виготовлений у січні 2016 року, а тому на день реєстрації (придбання) 03.08.2017 та на день винесення податкового повідомлення-рішення йому було більше одного року. Податок нараховано протиправно за цілий рік, а не пропорційно кількості місяців, які залишились до кінця року, як того вимагає п.п. 267.6.6 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України (далі ПК України). Обовязок сплачувати податок у 2017 році вважає відсутнім.

Крім того, просила відшкодувати понесені судові витрати, а саме: сплачений судовий збір та витрати на адвоката.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2018 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Івано-Франківській області № 10967750 від 17.10.2017 в частині визначення суми податкового зобовязання за платежем «транспортний податок з фізичних осіб» в сумі 14 583,33 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_3 411,11 грн сплаченого судового збору.

Не погодившись із прийнятим рішенням, його оскаржила ОСОБА_3, яка вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Тому просила скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовано тим, що згідно проведеного розрахунку середньоринкова вартість транспортного засобу LAND ROVER, модель Range Rover EVOQUE, 2016 року випуску, обєм двигуна 1999 куб. см становить 1 022 124,00 грн, що є меншою сумою за необхідну для оподаткування, тобто «понад 1 200 000 грн».

Вказує, що вона є власницею автомобіля LAND ROVER, модель Range Rover EVOQUE і в переліку, на який послався суд, такий автомобіль відсутній, оскільки є:

- п.182 Land Rover Range Rover Evoque 3D

- п.183 Land Rover Range Rover Evoque Cabrio

- п.185 Land Rover Range Range Rover Evoque 5D

- п.186 Land Rover Range Rover Evoque Cabrio.

Крім того зазначає, що її автомобіль не може бути обєктом оподаткування, оскільки він виготовлений у січні 2016 року, а у серпні 2017 року, коли вона набула право власності на нього, йому було півтора року.

Крім того, просила відшкодувати понесені судові витрати.

У судовому засіданні представник відповідача заперечила проти задоволення вимог апеляційної скарги, просила відмовити у її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з таких підстав.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_3 на праві власності належить автомобіль марки LAND ROVER, модель Range Rover EVOQUE, 2016 року випуску, обєм двигуна 1999 куб. см, дата реєстрації 03.08.2017, номерний знак НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 13).

17.10.2017 ГУ ДФС в Івано-Франківській області сформувало та направило позивачу податкове повідомлення-рішення за № 10967750, яким визначило їй податкове зобовязання за платежем «транспортний податок з фізичних осіб» за податковий період 2017 рік в сумі 25 000 грн (а.с. 15).

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що належний позивачу транспортний засіб є обєктом оподаткування, проте відповідач визначив позивачу податкове зобовязання за платежем «транспортний податок з фізичних осіб» за весь податковий період 2017 рік, а не пропорційно кількості місяців, які залишилися до кінця року, як це передбачено підпунктом 267.6.6 пункту 267 статті 267 ПК України, внаслідок чого безпідставно нарахував податкові зобовязання в сумі 14 583,33 грн.

Проте, колегія суддів апеляційного суду вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими, виходячи з наступного.

Відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України) платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є обєктами оподаткування.

Підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України визначено, що обєктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, обєму циліндрів двигуна, типу пального.

Базою оподаткування у відповідності до підпункту 267.3.1 пункту 267.3 статті 267 ПК України є легковий автомобіль, що є обєктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Відповідно до пунктів 267.5 та 267.6 ПК України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку. Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Щодо об?єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об?єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Пунктами 13, 14 Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України за № 66 від 18.02.2016 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньо-ринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, обєм циліндрів двигуна, тип пального. Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, обєм циліндрів двигуна та тип пального.

Судом встановлено, що у Переліку легкових автомобілів, з року випуску яким минуло не більше пяти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2017 (звітного) року перебував автомобіль Land Rover модель Range Rover Evoque 5D, обєм двигуна 1999 куб. см., тип пального бензин.

Такий же автомобіль перебував і у власності позивачки, оскільки маркування моделі 5D означає, що модель пятидверна, а згідно митної декларації позивачка розмитнювала пятидверну модель Range Rover Evoque.

Разом з тим, згідно цього переліку обєктом оподаткування є автомобіль Land Rover моделі Range Rover Evoque 5D з року випуску якого минуло не більше 1 року включно.

Відповідно до підпункту 267.6.7 пункту 267.6 статті 267 ПК України у разі спливу пятирічного віку легкового автомобіля протягом звітного року податок сплачується за період з 1 січня цього року до початку місяця, наступного за місяцем, в якому вік такого автомобіля досяг (досягне) пяти років.

Аналізуючи наведені норми та враховуючи, що обєктом оподаткування згідно вищезазначеного переліку може бути автомобіль з року випуску якого минуло не більше 1 року включно, колегія суддів дійшла висновку про те, що після спливу 1 року з випуску цього автомобіля такий вже не вважається обєктом оподаткування і у власника цього автомобіля не виникає зобовязання за платежем «транспортний податок з фізичних осіб».

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що у відповідача не було правових підстав для винесення податкового повідомлення-рішення № 10967750 від 17.10.2017, яким позивачу визначено податкове зобовязання за платежем «транспортний податок з фізичних осіб» у розмірі 25 000 грн за 2017 рік, оскільки позивач зареєструвала автомобіль 2016 року випуску (січень) у серпні 2017 року, коли той уже не вважався обєктом оподаткування.

За таких обставин суд приходить до переконання про підставність позовних вимог ОСОБА_3 щодо визнання податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС в Івано-Франківській області) № 10967750 від 17.10.2017 про нарахування податкового зобовязання з транспортного податку в сумі 25 000,00 грн протиправним і його скасування.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення задоволення позовних вимог.

Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із пунктом шостим статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв'язку із задоволенням позову на користь позивача, на її користь підлягають стягненню судові витрати, а саме: сплачений судовий збір відповідно до квитанцій:

- № 55.20.1/10927103 від 30.01.2018 у розмірі 704, 80 грн та

- № 0.0..1 від 16.05.2018 у розмірі 1057, 21 грн;

разом у розмірі 1762,01 грн, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2018 року в адміністративній справі № 809/158/18 скасувати.

Позовну заяву ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС України в Івано-Франківській області № 10967750 від 17.10.2017.

Стягнути з Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (76018, Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 20; ), за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь ОСОБА_3 (78124, Івано-Франківська область, Городенківський район, с. Тишківці, вул. Шевченка, 80; ідентифікаційний код НОМЕР_2) судові витрати зі сплати судового збору відповідно до квитанції № 55.20.1/10927103 від 30.01.2018 у розмірі 704, 80 грн та відповідно до квитанції № 0.0..1 від 16.05.2018 у розмірі 1057, 21 грн, а всього разом 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн 01 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_1
Постанова в повному обсязі складена 07 листопада 2018 року.