Справа № 806/2769/18
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2018-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 року м.Житомир справа № 806/2769/18

категорія 10.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Токаревої М.С.,

секретар судового засідання Мельниченко О.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Чернюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Житомирській області та Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити нарахування та виплату одноразової грошової допомоги,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Житомирській області та Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити нарахування та виплату одноразової грошової допомоги. В обґрунтування позову позивач зазначив, що проходив службу в податковій міліції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області. Згідно наказу № 175-О від 25 серпня 2015 року, був звільнений з податкової міліції у відставку Збройних Сил України за пунктом 65 "б" (через хворобу), з посади заступника начальника відділу оперативного супроводження адміністрування ПДВ оперативного управління Головного управління ДФС у Житомирській області. З 28.08.2015 йому було встановлено 2 групу інвалідності внаслідок захворювання, яке пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що підтверджується довідкою серії 12 ААА №206737 від 04.09.2015. У 2015 році йому було призначено виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 №707. Позивач вважає, що при проведенні йому нарахування відповідачем протиправно було застосовано Порядок затверджений постановою КМУ №707 від 12.05.2007, оскільки у цьому випадку він мав керуватися положеннями ст. 23 Закону України "Про міліцію" у редакції від 13.02.2015. В подальшому, 21.02.2018 ним було направлено до Головного управління ДФС у Житомирській області заяву щодо нарахування та виплати йому одноразову грошову допомогу у зв'язку зі встановленням 2 групи інвалідності відповідно до вимог ч.6 ст.23 Закону України "Про міліцію". 07.05.2017 Головне управління ДФС у Житомирській області направило до відома лист ДФС України про повернення матеріалів ОСОБА_4 Позивач вважає такі дії відповідачів протиправними у зв'язку з чим просить зобов'язати Головне управління ДФС у Житомирській області подати до Державної фіскальної служби України висновок щодо виплати йому грошової допомоги, а Державну фіскальну службу України розглянути матеріали про призначення одноразової грошової допомоги та прийняти відповідне рішення згідно ст. 23 Закону України "Про міліцію".

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідачів у судовому засіданні позов не визнав та заперечував щодо його задоволення з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та доповненнях до нього, про цьому вказав, що одноразову грошову допомогу було виплачено позивачу на підставі норм чинного законодавства.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на наступне.

У ході судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_3 проходив службу в податковій міліції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області.

Згідно наказу № 175-О від 25 серпня 2015 року, був звільнений з податкової міліції у відставку Збройних Сил України за пунктом 65 "б" (через хворобу), з посади заступника начальника відділу оперативного супроводження адміністрування ПДВ оперативного управління Головного управління ДФС у Житомирській області.

З 28.08.2015 ОСОБА_3 було встановлено 2 групу інвалідності внаслідок захворювання, яке пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що підтверджується довідкою серії 12 ААА №206737 від 04.09.2015.

У 2015 році позивачу у було призначено виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 №707.

Вважаючи, що при проведенні нарахування одноразової грошової допомоги відповідачем протиправно було застосовано Порядок затверджений постановою КМУ №707 від 12.05.2007, оскільки у цьому випадку він мав керуватися положеннями ст. 23 Закону України "Про міліцію" у редакції від 13.02.2015. ОСОБА_3 звернувся 21.02.2018 до Головного управління ДФС у Житомирській області заяву щодо нарахування та виплати йому одноразову грошову допомогу у зв'язку зі встановленням 2 групи інвалідності відповідно до вимог ч.6 ст.23 Закону України "Про міліцію".

07.05.2017 Головне управління ДФС у Житомирській області направило до відома лист ДФС України про повернення матеріалів ОСОБА_4

Крім того, у ході судового розгляду було з'ясовано, що після звернення ОСОБА_3 21.02.2018 до Головного управління ДФС у Житомирській області із заявою щодо нарахування та виплати йому одноразову грошову допомогу у зв'язку зі встановленням 2 групи інвалідності відповідно до вимог ч.6 ст.23 Закону України "Про міліцію" ГУ ДФС у Житомирській області не було сформовано висновок щодо виплати грошової допомоги.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини врегульовані Розділом ХVІІІ Податкового кодексу України, Законом України "Про міліцію" та постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Статтею 356 Податкового кодексу України визначений правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції, зокрема передбачено, що держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20-23 Закону України "Про міліцію" та Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Згідно із ч.6 ст.23 Закону України "Про міліцію" (в редакції Закону від 13 лютого 2015 року, який набрав чинності 12 березня 2015 року), у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

31 жовтня 2015 року вступила в дію Постанова Кабінету Міністрів України № 850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" (далі - Порядок № 850).

Відповідно до п.2 вказаної Постанови, тим особам, які отримали право на отримання одноразової грошової допомоги до набрання чинності Законом України від 13 лютого 2015 р. №208-VIII "Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію", призначення і виплата допомоги здійснюється відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 р. №707.

Право позивача на отримання одноразової грошової допомоги виникло після набрання чинності Законом України від 13 лютого 2015 р. № 208-VIII, тому виплата йому спірної допомоги мала здійснюватись відповідно до Порядку №850.

Згідно підпункту 2 пункту 2 Порядку №850 передбачено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги є: у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до підпункту 3 пункту 3 Порядку № 850, грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, у разі встановлення інвалідності IІ групи.

За нормами п. 8 Порядку №850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

Приписами п.9 Порядку №850 визначено, що МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Аналіз наведених норм свідчить, що ними передбачено чіткий та вичерпний алгоритм дій у разі надходження заяви щодо нарахування та виплати йому одноразову грошову допомогу у зв'язку зі встановленням інвалідності, які полягають виключно у формуванні органом внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції висновку щодо виплати грошової допомоги, а у ДФС прийнятті рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги.

У позивача виникло право на отримання грошової допомоги в зв'язку з встановленням йому як працівнику податкової міліції II групи інвалідності, внаслідок захворювання, яке пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ з 28.02.2015, однак відповідач прийняв рішення про виплату позивачеві одноразової грошової допомоги в сумі 81024,00 грн. відповідно до Порядку №707, тобто в меншому розмірі, ніж передбачено ч.6 ст.23 Закону України "Про міліцію".

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що на час звернення його у лютому 2018 року із заявою щодо нарахування одноразової грошової допомоги Закон України "Про міліцію" втратив чинність, оскільки на час виникнення у ОСОБА_3 права на отримання такої допомоги вказаний закон був чинним та ч.6 ст. 23 було чітко визначено, що у разі установлення працівникові міліції 2 групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, виплачується одноразова грошова допомога у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, відповідачі не довели суду правомірності своїх дій, оскільки після звернення позивача із заявою щодо нарахування та виплати йому одноразову грошову допомогу у зв'язку зі встановленням 2 групи інвалідності відповідно до вимог ч.6 ст.23 Закону України "Про міліцію" ГУ ДФС у Житомирській області не було сформовано висновок щодо виплати грошової допомоги та не було його направлено до Державної фіскальної служби України.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Водночас, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління ДФС у Житомирській області та Державної фіскальної служби України щодо повернення без розгляду матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_3, оскільки не було сформовано висновок про виплату грошової допомоги, а тому ця обставина позбавляла можливості прийняти відповідне рішення передбачене п.9 Порядку №850.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246, 371 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1, 10004) задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Житомирській області, які полягають у неподанні висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_3.

Зобов'язати Головне управління ДФС у Житомирській області (, вул. Ю. Тютюнника, 7, м. Житомир, 10003) подати до Державної фіскальної служби України (, Львівська площа, 8, м. Київ, 04053) висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1, 10004) відповідно до ст.23 Закону України "Про міліцію" ( у редакції Закону України "Про внесення змін до ст.23 Закону України "Про міліцію".

Зобов'язати Державну фіскальну службу України (, Львівська площа, 8, м. Київ, 04053) розглянути матеріали про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1, 10004) та прийняти рішення відповідно до чинного законодавства.

У задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління ДФС у Житомирській області та Державної фіскальної служби України щодо повернення без розгляду матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.С. Токарева

Повне судове рішення складене 07 листопада 2018 року