Справа № 760/21358/18
Суддя: Шереметьєва Л. А.
Дата ухвалення: 2018-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/760/1571/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2018 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Шереметьєва Л.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, командира роти №4 батальйону №4 Управління патрульної поліції в м.Києві Трушиної Ярослави Валентинівни про визнання протиправними дій та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом і просить:

-визнати дії відповідача щодо притягнення її до адміністративної відповідальності протиправними;

-скасувати постанову серії ЕАВ №520239 від 06 серпня 2018 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно неї за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Посилається в позові на те, що 06 серпня 2018 року відповідачем відносно неї винесено постанову серії ЕАВ №520239 про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Згідно з оскаржуваною постановою 06 серпня 2018 року о 12:25 вона, керуючи транспортним засобом - автомобілем «Субару», д.н.з. НОМЕР_2 на вул. Нижній Вал, 37/20 в м. Києві, не виконала вимогу дорожнього знаку 4.1 «рух прямо», здійснивши поворот ліворуч, чим порушила вимоги п. 8.4 ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вважає вказану постанову незаконною та необґрунтованою з огляду на недотримання відповідачем вимог ст.ст. 245, 249, 251, 252 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року.

Всупереч зазначеним нормам закону, докази вчинення нею адміністративного правопорушення відсутні.

Крім того, розгляд справи здійснював колега відповідача, а відповідача вона побачила лише після вручення оскаржуваної постанови.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Ухвалою суду від 03 жовтня 2018 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Сторони в судове засідання не викликалися.

Згідно зі ст. 162 КАС України відповідачам був наданий строк для надання суду відзиву на позовну заяву.

25 жовтня 2018 року від представника Департаменту патрульної поліції на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач, перебуваючи в екіпажі патрульної поліції, здійснюючи патрулювання визначеної території м. Києва, стала свідком вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, а тому, на його думку, вина особи є доведеною.

Справу було розглянуто на місці вчинення правопорушення.

Перед початком розгляду справи відповідачем були роз'яснені позивачці її права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Розпочавши розгляд справи відповідач назвав свою посаду, спеціальне звання та прізвище, та пояснив позивачці підставу зупинки, а також що він уповноважений на розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Оцінивши докази у справі про адміністративне правопорушення за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, відповідач постановив визнати винною позивачку у вчиненні адміністративного правопорушення.

Просить у позові відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивачки, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 06 серпня 2018 року в м. Києві по вул. Нижній Вал, 37/20 відповідачем було винесено постанову серії ЕАВ №520239 про адміністративне правопорушення, якою позивачку визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Зі змісту постанови вбачається, що позивачка, керуючи транспортним засобом марки «Субару», д.н.з. НОМЕР_2, не виконала вимоги дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо», здійснила поворот ліворуч, чим порушила п. 8.4 ПДР України.

Диспозиція частини 1 статті 122 КУпАП України передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується.

Повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

З оскаржуваної постанови вбачається, що позивачка не виконала вимоги дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо», здійснила поворот ліворуч, чим порушила п. 8.4 ПДР України.

Будь-яких доказів, які підтверджували вчинення позивачкою зазначеного в постанові адміністративного правопорушення, відповідачем не надано.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При цьому провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючої в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Стаття 278 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1)чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2)чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3)чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4)чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5)чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно частини першої статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Порядок розгляду справ про притягнення особи до адміністративної відповідальності передбачений також Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 року №1376, відповідно до розділу ІV якої розгляд справ про адміністративні правопорушення здійснюють уповноважені посадові особи органів поліції відповідно до статті 222 КУпАП.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення або місцем проживання правопорушника відповідно до статті 276 КУпАП у строки, визначені статтею 277 КУпАП.

Уповноважена посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, відповідно до статті 280 КУпАП, зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правомірного вирішення справи.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, уповноважена посадова особа органу поліції відповідно до статті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказані мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Згідно з ч. 5 ст. 77 КАС України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Враховуючи викладені вище обставини, ненадання відповідачем Трушиною Я.В. та представником іншого відповідача будь-яких доказів, які б відповідали вимогам ст.ст. 72-76 КАС України та були достатніми для висновків про винність позивачки у вчиненні зазначеного в оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про обґрунтованості вимог позивачки та задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст.8, 19 Конституції України, ст. ст. 1, 7, 9, 122 ч. 1, 222, 247, 251, 258, 265-2, 268, 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 72, 77, 78, 242-246, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати дії командира роти №4 батальйону №4 Управління патрульної поліції в м.Києві Трушиної Ярослави Валентинівни щодо складання відносно ОСОБА_1 постанови серії ЕАВ №520239 від 06 серпня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, протиправними.

Скасувати постанову серії ЕАВ №520239 від 06 серпня 2018 року в справі про адміністративне правопорушення, винесену командиром роти №4 батальйону №4 Управління патрульної поліції в м. Києві Трушиною Ярославою Валентинівною відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Л.А.Шереметьєва