Справа № 0640/4221/18
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року м. Житомир справа № 0640/4221/18

категорія 8.2.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Лавренчук О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Житомирській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 28774,84 грн.,

встановив:

Головне управління ДФС у Житомирській області звернулось до суду з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення 28774,84 грн. В обґрунтування позову зазначає, що за відповідачем рахується податковий борг по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачуються фізичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості в сумі 7753,59 грн, податку на доходи фізичних осіб в сумі 4021,25 грн (основний платіж - 3985,20 грн, пеня - 36,05 грн), адміністративний штраф та штрафна санкція за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів на загальну суму 17000,00 грн.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду від 26.09.2018 призначено справу до судового розгляду та зобов'язано позивача надати картку особового рахунку відповідача з відображенням суми податкового боргу, що є предметом спору.

Копії ухвал суду надіслано на адресу відповідача, яка вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

До суду повернулись конверти із вкладенням, які надсилались на адресу відповідача, з відміткою поштового відділення: причиною повернення "за закінченням терміну зберігання". Відповідно до приписів ч. 11 ст. 126 Кодексу адміністративного судочинства України, поштове відправлення вважається врученим належним чином.

До суду 05.11.2018 від Головного управління ДФС у Житомирській області надійшла заява до якої додано витяг з Інтегрованої картки платника податків, згідно ІС "Податковий блок".

Суд, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними ст.ст. 262-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з таких підстав.

Щодо стягнення адміністративного штрафу та штрафної санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів на загальну суму 17000,00 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19 грудня 1995 року №481/95-BP, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Згідно 5 ч. 2 ст. 17 Закону, до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій, - 200 відсотків отриманої партії товару, але не менше 17000,00 гривень.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі висновків акту перевірки №277/40/НОМЕР_1 від 15.08.2016 відповідачу винесено податкове повідомлення - рішення №00055440 від 29.08.2016 яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 нараховано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності в сумі 17000,00 грн (а.с. 18)

З матеріалів справи вбачається, що податкове повідомлення - рішення №00055440 від 29.08.2016 було оскаржене у судовому порядку. Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 03.04.2017, яка залишена без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14.09.2017 у задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відмовлено.

Отже, податкове повідомлення - рішення №00055440 від 29.08.2016 є чинним, доказів сплати податкового боргу в сумі 17000,00 грн до суду не надано. Податковий борг є узгодженим.

Щодо податковий боргу, що виник у зв'язку з несплатою податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачуються фізичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості в сумі 7753,59 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п.п.14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України встановлено, що грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пп.266.3.2 п.266.3 ст.266 ПК України база оподаткування обєктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до абзацу «а», пп.266.10.1 п.266.10 ст.266 ПК України податкове зобовязання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було нараховано відповідачу грошове зобовязання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що підтверджується податковими повідомленнями-рішеннями: №28381-13 від 25.06.2016 на суму 3816,60 грн (залишок 3316,60 грн), №103445-13 від 27.07.2017 на суму 4317,96 грн (а.с. 19, 20)

Відповідно до пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Пунктом 57.3 ст.57 ПК України встановлено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до ст. 129 ПК України, відповідачу нараховано пеню в сумі 119,03 грн.

Суд відмічає, що податкові повідомлення-рішення №28381-13 від 25.06.2016, №103445-13 від 27.07.2017 відповідачем не оскаржувались у судовому порядку, тому податковий борг (грошове зобовязання) відповідача вважається узгодженим.

Щодо податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб в сумі 4021,25 грн (основний платіж - 3985,20 грн, пеня - 36,05 грн), суд відмічає наступне.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 ПКУ, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно із пунктом 54.1 статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податкових деклараціях, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п. 57.1 ст.57 ПК України).

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2017 рік у якій самостійно визначив суму податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 3985,20 грн (а.с. 21-22)

Відповідно до ст. 129 ПК України, відповідачу нараховано пеню в сумі 36,05 грн.

Доказів сплати відповідачем податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 3985,20 грн до суду не надано. Отже, податковий борг з податку на доходи фізичних осіб в сумі 4021,25 грн є узгодженим.

Абзацом першим п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з п.59.5 ст.59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до положень ст.59 ПК України на адресу відповідача надсилалася податкова вимога форми «Ф» №1477-17 від 12.09.2016 на суму 17348,00 грн (а.с. 23).

Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України встановлено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідач відзив на позовну заяву у строк, встановлений судом, не подав та про причини не подання відзиву суд не повідомив.

Враховуючи наведене, а також те, що на час розгляду справи заборгованість не сплачена, суд задовольняє адміністративний позов.

Враховуючи положення ч.2 ст.139 КАС України та відсутність судових витрат суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 13300, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Державного бюджету в особі Головного управління ДФС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м. Житомир,10003, ідентифікаційний код 39459195) податковий борг у сумі 28774,84 (двадцять вісім тисяч сімсот сімдесят чотири гривні) 84 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 06.11.2018

Суддя О.В. Лавренчук