Справа № 189/1608/18
Суддя: Пустовар О. С.
Дата ухвалення: 2018-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 189/1608/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.11.2018 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Пустовар О.С.,

за участю секретаря Комеристої І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №607452 від 19.09.2018 року,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №607452 від 19.09.2018 року.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19.09.2018 року він керував транспортним засобом в складі тягача марки MAN TGA 18.360 (номерний знак АЕ 3364НХ) з напівпричепом марки ВЕСТТ (номерний знак НОМЕР_1). 19.09.2018 року близько 02.05 год. на а/д М-05 (Київ-Одеса), транспортний засіб був зупинений поліцейським патрульної поліції взводу №1 роти №1, батальйону патрульної поліції в м. Біла-Церква Управління патрульної поліції у Київській області рядовим поліції ОСОБА_2 та винесено відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №607452. Відповідно до вищевказаної постанови він визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП України. Як зазначено в оскаржуваній постанові: «водій керував ТЗ, д.н. НОМЕР_2 з напівпричепом д.н. НОМЕР_1 на якому перевозив великогабаритний вантаж, без автомобіля супроводу, який вказаний в дозволі, а також не працював задній проблисковий маячок, чим порушив п. 22.5 ПДР порушення ПДР по перевезенню небезпечних і великовагових ТЗ автомобільними дорогами, вул. або залізничними переїздами» та накладено на нього штраф у розмірі 510,00 гривень. З рішенням працівника поліції не згоден, вважає його незаконним та таким, що підлягає скасуванню, з огляду на наступне. 19.09.2018 року він перевозив вантаж, а саме культиватор «КПС 47» габарити якого є: довжина 4,98 м.; висота 0,95 м.; ширина 3,255м. та сівалку «СЗ-5,4» габаритами якої є: довжина 6,75м.; висота 3,2 м.; ширина 2,95 м., даний факт підтверджується витягом з технічних характеристик вантажів та товарно-транспортною накладною №19092018/01 від 19.09.2018 року. В постанові працівник поліції не вказав, які саме габарити перевищують нормативно встановлені та за допомогою чого проводилось вимірювання. Оскільки він був не згодний з винесеною постановою, ним 19.09.2018 року було подано заяву про скасування вищевказаної постанови, однак 24.09.2018 року він отримав відповідь з якої стало відомо, що працівником поліції проводились вимірювання, згідно якого було встановлено, що ширина склала 3,55м, тому оскаржувана постанова залишена без змін. Вважає, що рішення відповідач є незаконним, оскільки вимірювання габаритів працівником поліції взагалі не проводились, тому вказана ширина є вигаданою. Габаритно-ваговий контроль здійснюється виключно у місці здійснення габаритно-вагового контролю, якими є відповідні стаціонарні та пересувні пункти. Фактична зупинка ТЗ була здійснена на 48 км, а/д Київ-Одеса при поганому освітленні о 02.05 год., при відсутності стаціонарного чи пересувного пунктів, лише за наявності автомобіля поліції, до того ж, вимірювання з використанням відповідного обладнання взагалі не відбувалось, що є грубим порушенням Порядку №879. Щодо автомобіля, який виділений для супроводження, відповідно до дозволу №6 НГ від 22.08.2018 року, він має право на перевезення вантажу параметри якого не більше: ширина до 3,75м., довжина до 22м., висота до 4,49 м., загальною вагою до 40,00 т., навантаження на найбільш навантажену вісь до 11 т. і вантаж має виступати за задній габарит ТЗ не більше 1,5 м. Відповідно до п. 27 правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, що затверджені постановою КМУ №30 від 18.01.2001 року супровід автомобілем прикриття обовязковий у разі, коли ширина великогабаритного транспортного засобу спеціального призначення перевищує 3,5 чи довжина 24 метри. Оскільки вантаж, що перевозився не перевищує ширину 3,5 м, тому не потребує супровід автомобілем прикриття. Крім того, на ТЗ встановлено 2 проблискових маячки оранжевого кольору (попереду та позаду). В постанові працівник поліції вказав, що саме задній маячок не працює, хоча насправді він працював. Але в тому випадку, якщо він і не працював, то відповідно до п. 17 Постанови КМУ №30 Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами великогабаритні та великовагові транспортні засоби повинні бути укомплектовані не менше як одним проблисковим маяком оранжевого кольору з автономним живленням. Тобто у його випадку, якщо б і працював лише маячок оранжевого кольору, що встановлений попереду, це не є правопорушенням, а отже підстави для притягнення до відповідальності відсутні. Враховуючи вищенаведене, позивач просить задовольнити адміністративний позов.

У судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач - Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції у судове засідання не з'явився, відзиву не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, суд ухвалив проводити розгляд справи у письмовому провадженні.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що постановою серії ЕАВ №607452 від 19.09.2018 року, винесеною поліцейським рядовим поліції УПП в Київській області ОСОБА_2, позивача ОСОБА_1 за порушення п.22.5 і 22.6 ПДР України (перевозив великогабаритний вантаж без автомобіля супроводження який вказаний в дозволі, а також не працював задній проблисковий маячок), було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с.9).

Відповідно до дозволу №6 НГ на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, строк дії якого з 28.08.2018 року по 11.10.2018 року, вантажному автомобілю МАN TGA 18.360, державний номерний знак НОМЕР_2, з причіпом ВЕСТТ 975310, державний номерний знак НОМЕР_3, дозволено перевозити вантаж - довжиною 22 м., шириною 3,75 м., висотою 4,49 м., загальною вагою 40 т., з навантаженням на найбільш навантажену вісь 11 т., вантаж виступає за задній габарит ТЗ 1,5 м. (а.с.12).

19.09.2018 року ОСОБА_1 звернувся до начальника управління патрульної поліції у місті Києві з заявою про скасування постанови серії ЕАВ №607452. (а.с.13).

Рішенням заступника начальника Управління патрульної поліції у Київській області від 21.09.2018 року, постанову про накладення адміністративного стягнення ЕАВ №607452 від 19.09.2018 року, винесену поліцейським взводу №1 роти №1 батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції ОСОБА_2, залишено без змін, а скаргу без задоволення. (а.с. 15-16).

Згідно п. 27 постанови КМУ від 18.01.2001 року №30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» супровід автомобілем прикриття обов'язковий у разі, коли ширина великогабаритного транспортного засобу спеціального призначення перевищує 3,5 чи довжина 24 метри.

З оскаржуваної постанови не встановлено, що посадовою особою під час складання протоколу було проведено заміри для встановлення порушення перевезення великогабаритного транспорту, однак як встановлено рішенням заступника начальника Управління патрульної поліції у Київській області від 21.09.2018 року, у поясненні інспектора вказано, що габарит вантажу, який перевозив транспортний засіб, було виміряно на місці та його ширина складала 3,55 метрів.

Щодо порушення ОСОБА_1 п. 22.6 ПДР, а саме не працював задній проблисковий маячок, судом встановлено наступне.

Згідно п. 17 постанови КМУ від 18.01.2001 року №30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» великогабаритні та великовагові транспортні засоби повинні бути укомплектовані не менш як одним проблисковим маячком оранжевого кольору з автономним живленням.

Як зазначено позивачем ОСОБА_1 та не заперечено відповідачем, на транспортному засобі встановлено 2 проблискових маячка оранжевого кольору (попереду та позаду), тобто на транспортному засобі працював маячок встановлений попереду, що не є порушенням з боку позивача.

Відповідно до ст.251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З врахуванням досліджених в судовому засіданні доказів, суд не має підстав для висновку, що при притягненні позивача до адміністративної відповідальності, відповідачем в повному обсязі були дотримані вищенаведені вимоги закону і під час цього були вжиті всі заходи щодо повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

До такого висновку суд дійшов з врахуванням наведених нижче обставин.

Так, згідно вимог ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 ч.1, 2 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, з цієї правової норми вбачається, що законодавцем встановлено презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Отже, сам відповідач зобов'язаний довести правомірність накладення ним адміністративного стягнення, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами факту порушення позивачем вимог ПДР України, про що відповідачем зазначено в оскаржуваній постанові.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем, всупереч вимог ст.77 ч.2 КАС України, факт порушення позивачем ПДР України та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено, доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи суду не надано. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, є не доведеним.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів спростування позовних вимог позивача, а тому позовні вимоги про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими, законними, тому суд дійшов до висновку про їх задоволення.

Згідно ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги, про визнання дій відповідача протиправними не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд не повноважний вирішувати даного виду питання.

Керуючись ст.2, ст.6, ст.9, ст.72, ст.73, ст.75, ст.77, ч.9 ст.205, ст.241, ст.242, ст.244, ст.245 КАС України, на підставі ст. 132-1 КУпАП, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №607452 від 19.09.2018 року задовольнити частково.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення ЕАВ №607452 від 19.09.2018 року винесену поліцейським патрульної поліції взводу №1 роти №1, батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області рядовим поліції ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 (пятсот десять) гривень.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП ОСОБА_3 від 19.09.2018 року закрити.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на судові рішення у справах, визначених ст.286 КАС України, у відповідності до ч.4 цієї статті, може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Покровський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя О.С. Пустовар