Справа № 826/17911/18
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2018-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 листопада 2018 року м. Київ № 826/17911/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Амельохін В.В., розглянувши заяву про забезпечення адміністративного позову

за заявоюОСОБА_1
до особи, які можуть отримати статус учасника справиГоловного управління Держгеокадастру у м. Києві Обслуговуючий кооператив «Товариство співвласників «Білічі», Київська міська рада
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Київській міській раді вчиняти дії щодо розпорядження земельною ділянкою розташованою за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрованою в Державному земельному кадастрі за кадастровим номером НОМЕР_1 до вирішення справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві щодо визнання протиправними та зобов'язання скасувати запис про реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі по суті.

Заява про забезпечення позову мотивовано тим, що заявник є власником гаражного боксу НОМЕР_2 в напівпідземному гаражі, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу гаражного боксу від 05.11.2012р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Майоровою А.В.

06.11.2012р. позивачем укладено Договір №1031 на експлуатацію та обслуговування з ПАТ Спільне підприємство «Партнер», згідно якого останній бере на себе обов'язки по зберіганню і охороні транспортних засобів власника гаража НОМЕР_2, встановленого на земельній ділянці відведеній ПАТ СП «Партнер» на праві довгострокової оренди по АДРЕСА_1, а власник бере на себе зобов'язання вчасно вносити щомісячні внески на охорону автомобіля та на експлуатаційні витрати на умовах цього договору.

Розпорядженням Ленінградської державної адміністрації міста Києва від 29.07.1996 року №1041 ДКП «ПАРТНЕР» доручено фінансування та виконання будівництва на ділянках НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5 в 13-му мікрорайоні житлового масиву Біличі по 24 машино-місця кожна.

ПАТ СП «ПАРТНЕР», виконуючи функції інвестора-підрядчика, здійснило будівництво напівпідземної автостоянки-гаражу на ділянці НОМЕР_4 в 13 мікрорайоні на житловому масиві Біличі на 24 машино/місця відповідно до інвестиційно-підрядного договору №5 від 20.03.1997 року, укладеного з Управлінням капітального будівництва КМДА.

За результатами будівництва відповідного об'єкта було складено акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта від 01.12.1997 року, що в подальшому був затверджений Розпорядженням Ленінградської державної адміністрації міста Києва №10 від 05.01.1998 року.

Вказаним вище розпорядженням інвесторів-підрядників зобов'язано спільно із замовниками у місячний термін створити товариство співвласників на об'єктах зазначених у додатках.

При цьому Додатком №2 до вказаного розпорядження визначено, що напівпідземні гаражі передаються на баланс товариству співвласників. До його створення експлуатація гаражів здійснюється СП «ПАРТНЕР».

У встановлені строки товариство співвласників гаражів створене не було, а напівпідземні гаражі залишились на балансі ПАТ СП «ПАРТНЕР».

Пунктом 17 рішення Київської міської ради № 125/1335 від 18.03.2004 року «Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею» затверджено проект відведення земельної ділянки спільному підприємству «Партнер» для експлуатації та обслуговування напівпідземних гаражів для зберігання особистих транспортних засобів громадян на 24 автомобілі на АДРЕСА_1.

При цьому пунктом 17.1. визначено передати спільному підприємству «Партнер», за умови виконання п.17.1 цього рішення, в довгострокову оренду на 25 років земельну ділянку загальною площею 0,28 га для експлуатації та обслуговування напівпідземних гаражів для зберігання особистих транспортних засобів громадян на 24 автомобілі на АДРЕСА_1 за рахунок земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Підпунктом 17.1.2 визначено Спільному підприємству «ПАРТНЕР» у місячний термін замовити у Головному управлінні земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) документ, що посвідчує право користування земельною ділянкою.

Відповідно до ч. 3 ст. 124 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла на момент прийняття рішення №125/1335 - від 01.01.2004 року) передача в оренду земельних ділянок громадянам і юридичним особам із зміною їх цільового призначення та із земель запасу під забудову здійснюється за проектами відведення в порядку, встановленому статтями 118, 123 цього Кодексу.

Як зазначає заявник, п. 17.1. рішення Київської міської ради №125/1335 від 18.03.2004 року передача в оренду була здійснена на підставі затвердження проекту відведення земельної ділянки.

Частиною 2 статті 125 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла на момент прийняття рішення №125/1335 - від 01.01.2004 року) встановлено, що право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

При цьому, згідно ч. 3 ст. 125 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла на момент прийняття рішення №125/1335 - від 01.01.2004 року) приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

У той же час, як зазначає заявник, йому стало відомо в результаті звернення до Департаменту земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації інформація щодо державної реєстрації вказаної земельної ділянки у Державному земельному кадастрі та державної реєстрації речових прав на неї відсутня, що свідчить про відсутність укладеного договору оренди та неправомірність дій ПрАТ СП «ПАРТНЕР» щодо користування вказаною земельною ділянкою.

Рішенням Київської міської ради від 15.07.2004 року №457/1867 «Про врегулювання процедури передачі в користування земельних ділянок в місті Києві», зокрема п. 4 Розділу VI «Перехідні положення» встановлено, що рішення Київської міської ради, прийняті до набуття чинності цим Регламентом, відповідно до яких зацікавлені особи мають право укласти договори оренди землі, вважаються такими, що втратили чинність, через дев'ять місяців після офіційного оприлюднення цього Регламенту, якщо відповідні договори оренди землі на підставі таких рішень не будуть укладені протягом цього терміну.

Таким чином, як зазначає заявник, рішення Київської міської ради № 125/1335 від 18.03.2004 року «Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею» втратило чинність в квітні 2005 року, що свідчить про те, що ПАТ СП «ПАРТНЕР» втратило право на укладення договору оренди на підставі рішення Київської міської ради № 125/1335 від 18.03.2004 року «Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею».

ПАТ СП «ПАРТНЕР», керуючись Рішенням Київської міської ради №125/1335 від 18.03.2004 року та вказуючи на наявність права довгострокової оренди відповідною земельною ділянкою, на якій розміщені напівпідземні гаражі, було укладено договори на експлуатацію та обслуговування гаражів з усіма їх власниками.

Як зазначає заявник, при укладенні відповідних договорів з власниками гаражів документи на підтвердження права користування земельною ділянкою у ПАТ СП «ПАРТНЕР» не перевірялись.

Таким чином, на думку заявника, ПАТ СП «ПАРТНЕР», ввів власників гаражів в оману щодо наявності у нього права користування відповідною земельною ділянкою, тим самим створив підстави для укладення Договорів на експлуатацію та обслуговування.

Як зазначає заявник, власникам гаражів не було відомо про існування розпорядження Ленінградської державної адміністрації міста Києва №10 від 05.01.1998 року, яким ПАТ СП «ПАРТНЕР» зобов'язано передати гаражні бокси на баланс товариства співвласників, що цього часу залишається не виконаним з боку ПАТ СП «ПАРТНЕР».

Після з'ясування вказаних обставин 26.07.2017 року громадянами - власниками гаражних боксів, розміщених на земельній ділянці, що розташована на АДРЕСА_1 було створено та зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Обслуговуючий кооператив «Товариство співвласників «Біличі».

З метою забезпечення належного обслуговування та утримання гаражних боксів, що перебувають у власності учасників ОК «ТС «БІЛИЧІ» 08.09.2017 року було по клопотання до Київської міської ради про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої в м. Києві за адресою в АДРЕСА_1, зареєстроване за №К-31357.

02.10.2018 року Київською міською радою ОК «ТС «БІЛИЧІ» №К-31357 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що підтверджується результатами поіменного голосування 6 сесії 8 скликання Київської міської ради від 02.10.2018 року.

Частиною 1 ст. 123 Земельного кодексу України встановлено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі:

надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення;

формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Як зазначає заявник, ПАТ СП «ПАРТНЕР» звернулось до Київської міської ради з клопотанням (заявою) на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), зареєстрованим за №К-33728.

ПАТ СП «ПАРТНЕР» надано резолюцію заступника Київського міського голови - секретаря Київської міської ради від 23.03.2018 року №ДОР-0250 щодо опрацювання клопотання (заяви) на розроблення технічної документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Пунктом 3.2. Порядку набуття прав на землю із земель комунальної власності у місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 20 квітня 2017 року N 241/2463 далі-Порядок) встановлено, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право суборенди, сервітуту, технічна документація із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок розробляється на підставі резолюції (доручення) Київського міського голови або заступника міського голови - секретаря Київської міської ради на розроблення такої документації.

Відповідно до п. 3.8. Порядку документація із землеустрою подається до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у місті Києві, для державної реєстрації земельної ділянки (внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру) відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр".

ПАТ СП «ПАРТНЕР» в якості доказу по іншій справі, а саме справі №759/19469/17, що перебуває в провадженні Святошинського районного суду міста Києва за позовом ОСОБА_1 до ПАТ СП «ПАРТНЕР» про захист прав споживачів та визнання договору недійсним, було долучено копію довідки Департаменту земельних ресурсів КМДА №Ю-19738/2016 №63 від 12.02.2016 року про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1) з вказівкою на місце розташування земельної ділянки: «АДРЕСА_1».

З інформації, що міститься в публічній кадастровій карті за запитом за кадастровим номером вказаним в довідці Департаменту земельних ресурсів КМДА №Ю-1973 8/2016 №63 від 12.02.2016 року, а саме - НОМЕР_1, станом на 23.07.2018 року інформація була відсутня.

22.08.2018 року Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру листом №Л-2361/0-0.21-4598/6-18 підтвердила той факт, що документи, що посвідчують право власності/ користування земельною ділянкою з кадастровим номером НОМЕР_1 не реєструвались. Крім того, вказано на те, що відомості щодо держаної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 в Державному земельному кадастрі відсутні. Так само вказано на те, що рішення про передачу зазначеної земельної ділянки у власність/користування юридичним чи фізичним особам в Головному управління Держгеокадастру у м. Києві відсутні.

У той же час, як зазначає заявник, в результаті отримання витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 20.09.2018 року стало відомо про те, що 05.09.2018 року Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві внесено запис про реєстрацію з аналогічним до того, що міститься в довідці Департаменту земельних ресурсів КМДА №Ю-19738/2016 №63 від 12.02.2016 року, а саме - НОМЕР_1, що раніше в Державному земельному кадастрі зареєстрований не був.

Підставою для державної реєстрації відповідної земельної ділянки стала технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 30.03.2018 року, складеної ТОВ «Геометікс-плюс».

Згідно листа Департаменту земельних ресурсів КМДА від 30.03.2018 року №3ГВ-0121. ПАТ СП «ПАРТНЕР» було надано резолюцію заступника Київського міського голови - секретаря Київської міської ради від 23.03.2018 року №ДОР-0250 щодо опрацювання клопотання (заяви) на розроблення технічної документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Складення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ТОВ «Геометікс-плюс» та лист Департаменту земельних ресурсів КМДА, яким повідомлено про надання відповідної резолюції датовані одним і тим самим числом - 30.03.2018 року.

Як зазначає заявник, у зв'язку тим, що довідка Департаменту земельних ресурсів КМДА №Ю-1973 8/2016 №63 від 12.02.2016 року надана ПАТ СП «ПАРТНЕР» раніше містила аналогічний вказаному в витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер, а також з урахування наявної інформації щодо надання ПАТ СП «ПАРТНЕР» резолюції заступника Київського міського голови - секретаря Київської міської ради від 23.03.2018 року №ДОР-0250 приходимо до висновку, що відповідна технічна документація була складена саме на замовлення ПАТ СП «ПАРТНЕР».

Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) згідно пп. «е» та «є» ч. 10 ст. 55 Закону України «Про землеустрій» від 22.05.2003 року включає копію документа, що посвідчує право на земельну ділянку (у разі проведення робіт щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а також копію правовстановлюючих документів на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці (за умови якщо права власності на такі об'єкти зареєстровані).

Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 30.03.2018 року, складена ТОВ «Геометікс-плюс» на замовлення ПАТ СП «ПАРТНЕР» не може містити наведених вище документів з огляду наступне.

З огляду на відсутність документа, що посвідчує право користування земельною ділянкою у ПАТ СП «ПАРТНЕР, а також зважаючи на те, що право власності на нерухоме майно, розташоване на відповідній земельній ділянці зареєстроване на окремих громадян - фізичних осіб, технічна документація розроблена ТОВ «Геометікс-плюс» на замовлення ПАТ СП «ПАРТНЕР» є такою, що не відповідає вимогам законодавства.

Учасники ОК ТС «БІЛИЧІ» неодноразово зверталися до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві з заявами, якими повідомляли вищенаведені факти та вказували на наявність на відповідній земельній ділянці нерухомого майна зареєстрованого на громадян-учасників ОК ТС «БІЛИЧІ».

Так, заявою №2 від 19.04.2018 року ОК ТС «БІЛИЧІ» просив не здійснювати реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі на ПАТ СП «ПАРТНЕР». У відповідь на вказану заяву Головне управління Держгеокадастру у м. Києві листом №9-26-0.22-2154/2-18 повідомлено про прийняття інформації, що міститься у відповідному зверненні до відома.

Клопотанням від 09.08.2018 року ОК ТС «БІЛИЧІ» просив відмовити ПАТ СП «ПАРТНЕР» у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі.

У той же час, Головне управління Держгеокадастру у м. Києві листом від 22.08.2018 №26-0.22-4627/2-18 дало відповідь, якою вказано на заборону втручання в діяльність органів державної влади, а також на те, що розгляд заяв про державну реєстрацію земельних ділянок здійснюється державними кадастровими реєстраторами згідно чинного законодавства.

Вже 05.09.2018 року Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві вчинено відповідний запис про реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1.

Відповідно до ч. 5 ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви:

перевіряє відповідність документів вимогам законодавства;

за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.

Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки згідно ч. 6 ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» є невідповідність поданих документів вимогам законодавства.

З огляду на вищевикладене, на думку заявника, вбачається наявність підстав для відмови ПАТ СП «ПАРТНЕР» у здійсненні реєстрації земельної ділянки, розташованої в м. Києві за адресою: АДРЕСА_1.

На думку заявника, всупереч вказаному Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві було здійснено запис про реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 в Державному земельному кадастрі, що свідчить про його протиправність та наявність підстав для його скасування.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частиною 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до частини 2 статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, а також відомі заявнику: реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб), за його наявності, або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

У заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі (ч. 3, 4 ст. 152 Кодексу адміністративного судочинства України).

Статтею 153 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 2) одночасно з пред'явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень вбачається, що застосування заходів забезпечення позову можливе лише у випадку існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також наявність ознак, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень. При цьому небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача має бути очевидною.

Суть поданої заявником заяви про забезпечення позову зводиться до того, що у випадку не вжиття судом заходів забезпечення позову, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Однак, заявником не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача, які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази та підтвердження того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 цієї статті).

Заявником не доведено існування обставин, вказаних у ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, в задоволенні заяви про забезпечення позову має бути відмовлено.

Керуючись ст.ст. 150 - 154, 156, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Амельохін