Справа № 466/8893/16-а
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2018-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

02 листопада 2018 року

Київ

справа №466/8893/16-а

адміністративне провадження №К/9901/38533/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Пасічник С.С.,

суддів: Васильєвої І.А., Юрченко В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2017 року (головуючий суддя Гулид Р.М., судді: Кузьмич С.М., Улицький В.З.) у справі за позовом ОСОБА_2 до Волинської митниці ДФС в особі начальника управління боротьби з митними правопорушеннями Негріча Л.М. про скасування постанови в справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Волинської митниці ДФС в особі начальника управління боротьби з митними правопорушеннями Негріча Л.М. про скасування постанови від 21 вересня 2016 року в справі про порушення митних правил №1860/20505/2016, якою її притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 8500,00 грн.

Обґрунтовуючи позовну заяву, посилалась на неврахування посадовою особою митниці при винесенні оскаржуваної постанови тієї обставини, що пропуск нею строку транзитного перебування на території України ввезеного 04 липня 2016 року транспортного засобу «ROVER 400», куз. НОМЕР_2, р.н. НОМЕР_1, відбувся внаслідок поламки останнього та його знаходження в період з 09 липня 2016 року по 01 вересня 2016 року на технічному обслуговуванні і ремонті у ФОП ОСОБА_4, на підтвердження чого позивачем надавались відповідні докази та 11 липня 2016 року було повідомлено митний орган, а тому у відповідності до положень частини 1 статті 460 Митного кодексу України (далі - МК України) вона звільняється від адміністративної відповідальності.

Постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 22 грудня 2016 року позов задоволено: постанову у справі про порушення митних правил №1860/20505/2016 від 21 вересня 2016 року відносно ОСОБА_2 щодо притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 470 МК України, із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 грн., скасовано, адміністративне провадження закрито.

Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку про можливість застосування до спірних правовідносин положень статей 192, 460 МК України та скасування в зв'язку з цим прийнятої митним органом постанови з огляду на подання позивачем доказів в підтвердження перебування ввезеного нею транспортного засобу в ремонті, а також повідомлення митного органу про цю обставину та неможливість вивезення в зв'язку нею транспортного засобу з митної території України у встановлений статтею 95 МК України строк.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2017 року постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 22 грудня 2016 року скасовано та прийнято нове рішення про відмову в задоволені позову.

Мотивуючи прийняте рішення, апеляційний суд зазначав, що положення статей 192, 460 МК України та розділу 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року №657 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 жовтня 2012 року за №1669/21981 (далі - Порядок №657), пов'язують можливість звільнення особи від відповідальності за порушення строку транзитного перебування транспортного засобу на митній території України із його пошкодженням (руйнуванням, знищенням) внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, натомість надані позивачем документи підтверджують лише факт знаходження автомобіля на ремонті, проте жодним чином не доводять того, що такого ремонту він потребував в результаті аварії або дії обставин непереборної сили, а також не міг бути вивезений за межі митної території України за допомогою певних спеціальних засобів (на лафеті, іншому транспортному засобі чи шляхом буксирування).

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, позивач звернулась з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права й неврахування наведених нею в позовній заяві обставин і доводів (щодо поламки транспортного засобу та його тривалого перебування в ремонті, про що позивачем завчасно повідомлено орган доходів і зборів), просила його скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19 липня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційної скаргою, а в подальшому, відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу VІІ "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа передана до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах.

Справу згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями передано для розгляду касаційної скарги колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: головуючий суддя Пасічник С.С. (суддя-доповідач), судді: Васильєва І.А., Юрченко В.П.

Відповідач в письмових запереченнях на касаційну скаргу проти доводів та вимог останньої заперечив, вважаючи їх безпідставними, а постанову суду апеляційної інстанції, яку він просив залишити без змін, - обґрунтованою та законною.

Переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги.

Так, суди встановили, що 01 вересня 2016 року о 13 годині 29 хвилині на територію митного поста «Устилуг» Волинської митниці ДФС заїхав автомобіль «ROVER 400», куз. НОМЕР_2, р.н. НОМЕР_1, який слідував з України в Республіку Польща під керуванням громадянки України ОСОБА_2 й під час здійснення митного контролю та перевірки інформації згідно баз даних ПІК «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» та ЄАІС Держмитслужби встановлено, що вказаний транспортний засіб громадянкою ОСОБА_2 було ввезено на митну територію України через пункт пропуску «Мостиська» Львівської митниці в митному режимі «транзит» 04 липня 2016 року, проте станом на 01 вересня 2016 року за межі митної території України не вивезено та у інший митний режим не поміщено.

01 вересня 2016 року державним інспектором митного поста «Устилуг» Волинської митниці ДФС складено протокол про порушення митних правил №1860/20505/2016, в якому зазначено про перевищення ОСОБА_2 більше ніж на 10 діб встановленого статтею 95 МК України строку доставки до органу доходів і зборів призначення транспортного засобу, ввезеного на митну територію України в митному режимі «транзит».

21 вересня 2016 року заступником начальника Волинської митниці ДФС - начальником управління боротьби з митними правопорушеннями Негрічем Л.М. винесено постанову в справі про порушення митних правил №1860/20505/2016, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 470 МК України, із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 грн.

Разом з тим, як встановили суди, ОСОБА_2 11 липня 2016 року звернулась до начальника Львівської митниці із заявою, в якій повідомляла про неможливість вивезення транспортного засобу у встановлений законом строк у зв'язку з його несправністю та перебуванням на ремонті.

Вказані обставини підтверджуються рахунком-фактурою №ОВ-0000111 від 01 вересня 2016 року, актом здачі-прийняття робіт та довідкою, виданою ФОП ОСОБА_4 про те, що спірний транспортний засіб з 09 липня 2016 року по 01 вересня 2016 року перебував на ремонті.

Статтею 90 МК України передбачено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

При цьому, згідно з частиною другою цієї статті, до цього строку не включаються: 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

В пункті 57 частини 1 статті 4 МК України закріплено визначення поняття «товари», якими є будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом (частина 1 статті 381 МК України).

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 95 МК України строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту становить 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Відповідно до частини 3 статті 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом частини 1 статті 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Частиною 1 статті 192 МК України встановлено, що якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Відповідно до пункту 2 розділу 8 («Підтвердження факту втрати товарів унаслідок аварії або дії обставин непереборної сили») Порядку №657 аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи; документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили; обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції (пункт 3 розділу 8 Порядку №657).

Згідно з пунктом 5 розділу 8 Порядку №657 якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Керівник митного органу, в зоні діяльності якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, або особа, що виконує його обов'язки, після отримання заяви невідкладно організовує проведення огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, за винятком випадків, коли такий огляд проводити недоцільно з урахуванням характеру аварії чи обставин непереборної сили та їх наслідків. Огляд території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, також не проводиться у разі відсутності протягом тривалого часу внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили можливості дістатися до місця пригоди.

За результатами огляду складається акт встановленої форми у трьох примірниках. Один примірник акта вручається особі, відповідальній за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, другий - невідкладно надсилається митному органу, під контролем якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, а третій - залишається у справах митного органу, посадовими особами якого він був складений.

Отже, підставою для звільнення від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене частиною 3 статті 470 МК України, є часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем, внаслідок саме аварії чи дії обставин непереборної сили, настання яких має бути належним чином підтверджено (доведено) та про них вчасно (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) має бути повідомлено митний орган шляхом подання письмової заяви із зазначенням обставин події, місцезнаходження транспортного засобу, а також надання інформації, яка надає можливість ідентифікувати такий транспортний засіб.

Вихід же з ладу транспортного засобу та його подальший ремонт як такі самі по собі не можуть бути прирівняні до аварії або дії обставин непереборної сили.

Доказів же того, що ремонт ввезеного ОСОБА_2 на митну територію України в митному режимі «транзит» транспортного засобу ROVER 400», куз. НОМЕР_2, р.н. НОМЕР_1 був здійснений у зв'язку із обставинами аварії або дії обставин непереборної сили позивачем надано не було.

За наведеного, касаційний суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог та скасування постанови від 21 вересня 2016 року в справі про порушення митних правил №1860/20505/2016.

Відповідно до частин 1 та 4 статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на відсутність підстав для висновку, що судом апеляційної інстанції порушено норми матеріального та процесуального права при ухваленні судового рішення, підстави для його скасування та задоволення касаційної скарги відсутні.

Керуючись статтями 327, 341, 345, 349, 350, 355 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С.С. Пасічник

І.А. Васильєва

В.П. Юрченко ,

Судді Верховного Суду