Справа № 824/65/18-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2018-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 р. м. Чернівці Справа № 824/65/18-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Григораша В.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Григоряк У.С.;

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Лютікової Н.О.,

представників відповідача Булгакова Я.М.,

прокурора Лупійчук Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:
В поданому до суду 09.01.2018 року адміністративному позові ОСОБА_1 просить визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 від 02.03.2017 року №141.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач, з урахуванням відповіді на відзив зазначав, що із прийнятим командиром військової частини - польова пошта НОМЕР_2 наказом від 02.03.2017 р. №141 не погоджується та вважає його протиправним.

Зокрема, зазначав, що до проведення спеціального розслідування він не долучався, особисто його під час службового розслідування не викликали та із наказом не ознайомлювали, що позбавило його можливості давати усні та письмові пояснення, робити заяви, подавати документи і порушувати клопотання про витребування та залучення нових документів, опитування відповідних осіб.

Вказував, що про існування даного наказу дізнався тільки 30.11.2017 р. отримавши поштою судовий позов військового прокурора про стягнення з нього безпідставно отриманої грошової допомоги.

Зазначав, що оскаржуваний ним наказ не містить відомостей про визначені законом підстави та порядок проведення службового розслідування, що суперечить нормам п. 1.3, 1.5, 4.1 Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України та свідчить про невідповідність оскаржуваного акту п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України.

Позивач вважає, що в основу висновків, викладених в наказі від 02.03.2017 року №141 покладено суб`єктивні припущення та суб`єктивні оцінки подій особою, що проводила службове розслідування, а не фактичні обставини, що мали місце 17.06.2014 р. з БТР-80 бортовий номер № НОМЕР_3 , що знаходився під його керуванням.

Посилаючись на довідку ВЛК №1119 від 07.08.2014 р. та протокол №2036 від 08.06.2015 р. зазначав, що Центральною військово-лікарською комісією встановлено причинний зв`язок його захворювань безпосередньо із проходженням служби та участю в бойових діях в зоні АТО. Також вказував, що Актом про нещасний випадок №10/36 встановлено, що водій 2 аєромобільно-десантної роти НОМЕР_2 солдат ОСОБА_1 17.06.2014 р. о 14 год. 20 хв. поблизу населеного пункту Металіст внаслідок близького вибуху пострілу РПГ-7 отримав контузію травмування голови та вух. Зазначав, що відомостей про попадання снаряда РПГ-7 в корпус БТР-80 бортовий №326 вказаний акт не містить.

Вважає висновки наведені в оскаржуваному ним наказі необгрунтованими та прийнятими без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач, не погоджуючись з позовними вимогами, вказував, що відповідно до подання військової прокуратури Чернівецького гарнізону Західного регіону України від 31.01.2017 р. №02-298 вих.17, в якому було зазначено, що під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні від 23.01.2017 р. №0000016 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України, було встановлено, що у матеріалах спеціального службового розслідування за фактом отримання травми військовослужбовцем військової служби за контрактом солдатом ОСОБА_1 було надано та внесено недостовірні відомості стосовно отримання останнім контузії та інвалідності, що призвело до привласнення державних коштів у вигляді одноразової грошової допомоги та завдало збитків державі на суму 85260,00 грн та 97440,00 грн відповідно.

Вказував, що на цій підставі наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 від 01.02.2017 р. №57 призначено службове розслідування по факту надання недостовірних відомостей посадовими особами військової частини № НОМЕР_4 у матеріалах спеціального службового розслідування за фактом отримання травми солдатом ОСОБА_1 , яким вставлено, що БТР-80, водієм якого був позивач, не входив до складу мобільної групи у складі 3 БТР (бортові № НОМЕР_5 ).

Посилаючись на пояснення членів екіпажу БТР-80, відповідач стверджував, що БТР-80 не був залучений у складі мобільної групи в кількості 22 військовослужбовців та 3 БТР-80 та не отримував поранення, контузію, каліцтво під час ведення бою, оскільки БТР-80 не отримував пошкодження лівої задньої частини та екіпаж в цілому не постраждав.

Разом із цим, відповідач стверджував, що оскаржуваний позивачем наказ було виконано у визначений Інструкцією про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України строк, так як акт службового розслідування був наданий командиру на розгляд 02.03.2017 р.

Зазначав, що станом на дату видання оскаржуваного наказу, позивач не проходив військової служби у військовій частині НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) та місце його проживання чи перебування було невідоме.

Вважає, що наказ командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 від 02.03.2017 року №141 виданий в порядку та у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

15.02.2018 року на адресу суду від Військової прокуратури Чернівецького гарнізону надійшло повідомлення про вступ у справу прокурора на підставі п. 2 ч. 6 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" та ч. 3 ст. 53 КАС України.

Ухвалою суду від 17.01.2018 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі на 10:00 год. 15 лютого 2017 р.

Ухвалою суду від 15.02.2018 р., занесеною до протоколу судового засідання клопотання представника позивача задоволено, оголошено перерву та призначено розгляд справи на 27.02.2018 р. на 09 год. 30 хв.

Ухвалою суду від 27.02.2018 р., занесеною до протоколу судового засідання клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено та призначено розгляд справи на 16.03.2018 р. на 11 год. 00 хв.

У зв`язку із поданням 15.03.2018 р. представником позивача клопотання про відкладення розгляду справи, розгляд справи відкладено на 29.03.2018 р. на 10 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 29.03.2018 р., занесеною до протоколу судового засідання закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи на 19.04.2018 р. на 11 год. 00 хв.

У зв`язку із перебуванням судді Григораша В.О. у період з 17 по 23.04.2018 р. на лікарняному, розгляд справи призначено на 11.05.2018 р. на 11 год. 15 хв.

В судовому засіданні, призначеному на 11.05.2018 р. судом оголошено перерву до 25.05.2018 р. на 10 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 25.05.2018 р., занесеною до протоколу судового засідання клопотання представника відповідача про допит свідка задоволено, оголошено перерву та призначено розгляд справи на 06.07.2018 р. на 10 год. 00 хв.

У зв`язку із перебуванням судді Григораша В.О. у період з 03 по 06.07.2018 р. на лікарняному, розгляд справи призначено на 27.07.2018 р. на 10 год. 00 хв.

В судовому засіданні, призначеному на 27.07.2018 р. судом оголошено перерву до 14.09.2018 р. на 10 год. 00 хв.

У зв`язку із перебуванням судді Григораша В.О. у період з 13 по 17.09.2018 р. на лікарняному, розгляд справи призначено на 12.10.2018 р. на 10 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 12.10.2018 р., занесеною до протоколу судового засідання судом оголошено перерву та призначено розгляд справи на 26.10.2018 р. на 11 год. 30 хв.

У зв`язку із поданням позивачем та його представником заяв про відкладення розгляду справи, призначеної на 26.10.2018 р., розгляд справи призначено на 01.11.2018 р. на 14 год. 00 хв.

Під час розгляду справи по суті у вступному слові позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити їх у повному обсязі.

Під час розгляду справи по суті у вступному слові представник відповідача заперечував проти позовних вимог та просив суд відмовити у їх задоволенні у повному обсязі.

Під час розгляду справи по суті у вступному слові прокурор заперечував проти позовних вимог та просив суд відмовити у їх задоволенні у повному обсязі, посилаючись на обставини, що аналогічні за змістом поясненням представника відповідача наданих під час розгляду даної справи.

Заслухавши вступне слово учасників справи, показання свідків, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши та оцінивши в сукупності докази, якими вони обгрунтовуються, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 в період часу з 21.05.2014 р. по 06.07.2018 р. приймав участь в АТО. Проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) за контрактом водієм колісних бронетранспортерів.

Як видно із матеріалів справи, згідно виписного епікризу медичної карти стаціонарного хворого у період з 14.07.2014 р. по 07.08.2014 р. позивач знаходився на обстеженні та лікуванні у неврологічному відділенні у Чернівецькому військовому госпіталі з діагнозом вегето-судинна дистонія із цефалічним синдромом. Гострий двобічний післятравматичний кохлеарний неврит (Т.1 а.с.13).

26.08.2014 р. позивач звернувся до командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 із рапортом, в якому просив провести розслідування по факту його травмування під час виконання бойового завдання в зоні АТО 17.06.2014 р. поблизу міста Металіст. До рапорта позивачем додано виписний епікриз та довідку (Т.1 а.с. 37).

29.08.2014 р. наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 №224 з метою уточнення причин та умов факту травмування військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 солдата ОСОБА_1 водія 2 аеромобільної десантної роти призначено спеціальне розслідування по даному факту.

Також визначено склад комісії для проведення спеціального розслідування: голова комісії заступник начальника військової частини НОМЕР_2 по роботі з особовим складом підполковник ОСОБА_2 ; члени комісії: начальник бронетанкової служби військової частини НОМЕР_2 майор ОСОБА_3 ; начальник автомобільної служби військової частини НОМЕР_2 майор ОСОБА_4 ; начальник медичної служби-начальник медичного пункту військової частини НОМЕР_2 капітан м/с ОСОБА_5 .

Наказано обстежити місце випадку, опитати свідків і осіб, які причетні до події; установити обставини і причини, що призвели до даного випадку, визначити осіб, які допустили порушення вимог нормативно-правових актів (закони, статути, положення, правила, інструкції, настанови тощо), а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; додатки до акту спеціального розслідування фотографії та інші документи, що характеризують місце події, медичний висновок щодо діагнозу ушкодження здоров`я потерпілих, наявності в їх організмі алкоголю, отруйних чи наркотичних речовин (Т.1 а.с. 24, 90-91).

Згідно наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 від 29.08.2014 р. "Про результати проведення спеціального розслідування по обставинах травмування військовослужбовця солдата ОСОБА_1 " №225 солдат ОСОБА_1 отримав травмування під час виконання службових обов`язків військової служби у районі проведення АТО внаслідок вибуху пострілу РПГ-7 (Т.1 а.с. 25-26).

Із акту про нещасний випадок №10/36 вбачається, що 17.06.2014 р. близько 14 години 20 хвилин поблизу населеного пункту Металіст Луганської області під час виконання бойового завдання разом із екіпажем потрапив у засідку. В результаті чого ОСОБА_1 отримав травми голови та вух (контузію) внаслідок близького вибуху пострілу РПГ 7. Перша медична допомога не надавалася.

Також в акті зазначено, що причинами нещасного випадку є виконання службових обов`язків військової служби у районі проведення антитерористичної операції внаслідок чого отримав травмування (контузію) (Т.1 а.с. 27-28).

Актом спеціального розслідування випадку загибелі та поранення військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 від 29.08.2014 р. визначено, що обставини, за яких стався випадок, а саме поранення ОСОБА_1 пов`язані із виконанням обов`язків військової служби у районі проведення антитерорестичної операції (Т.1 а.с. 21-23, 92-97).

На підставі акта розслідування від 29.08.2014 р., проведеного згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 29.08.2014 р. №224, солдату ОСОБА_1 видано довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №11, згідно якої за обставин: 17.06.2014 р. близько 14:20 год поблизу н.п. Металіст Луганської області внаслідок вибуху пострілу РПГ-7 отримав травму голови та вух у районі проведення АТО одержав вегето-судинну дистонію із цефалічним синдромом. Гострий двобічний післятравматичний кохлеарний неврит (Т.1 а.с. 21).

Свідоцтвом про хворобу №1669-п від 15.12.2014 р., виданим ВЛК психоневрологічного профілю ГВМКЦ "ГВКГ" діагноз затяжний виражений стресовий розлад, тривалий астено-депресивний синдром, гостра сенсоневральна приглухувасть, більше виражена праворуч, внаслідок акубаротравми пов`язаний із проходженням військової служби.

Визначено про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку (Т.1 а.с. 168).

Згідно виписки з акта огляду медико-соціальної експертною комісією №580 від 13.03.2015 р. ОСОБА_1 внаслідок отриманих захворювань, пов`язаних із проходженням військової служби встановлено третю групу інвалідності (Т.1 а.с. 15).

Відповідно до витягу з протоколу засідання Центральної військо-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №2036 від 08.06.2015 р. ЗЧМТ (контузія -2014 р.) акубаротравма солдата ОСОБА_1 , за якою він на підставі Свідоцтва про хворобу №1669-п від 15.12.2014 р., виданого ВЛК психоневрологічного профілю ГВМКЦ "ГВКГ" МО України за ст. 17-а, 83-б графи ІІ Розкладу хвороб непридатний до військової служби з виключенням з військової служби; та яка призвела до розвитку: "затяжного вираженого стресового розладу, тривалого астено-депресивного синдрому, гострої сенсоневральної приглухуватості, більше вираженої праворуч, внаслідок акубаротравми. Вегетосудинної дистонії, стійкого цефалічного синдрому" - травма, контузія, захворювання визнані такими, що пов`язані із захистом Батьківщини.

Також зазначено, що постанову по причинному зв`язку захворювань за Свідоцтвом про хворобу №1669-п від 15.12.2014 р., яке було видане ВЛК психоневрологічного профілю ГВМКЦ "ГВКГ" МО України відмінити (Т.1 а.с. 169).

Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 "Про виплату грошової допомоги солдату у відставці ОСОБА_1 " №272 від 10.07.2015 р. позивачу виплачено одноразову грошову допомогу у сумі 85260, 00 грн (Т.1 а.с. 29).

Згодом, 25.09.2015 р. військовим комісаром Чернівецького обласного військового комісаріату прийнято наказ "Про виплату грошової допомоги солдату у відставці ОСОБА_1 ". Згідно даного наказу останньому виплачено одноразову грошову допомогу у сумі 97440,00 грн (Т.1 а.с. 32).

Як вбачається із матеріалів справи, 31.01.2017 р. заступник військового прокурора Чернівецького гарнізону звернувся до командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 із поданням, в якому зазначив, що військовою прокуратурою Чернівецького гарнізону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні від 23 січня 2017 року №0000016 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України.

Вказував, що досудовим розслідуванням встановлено, що у серпні 2014 р. посадовими особами військової частини НОМЕР_1 внесено недостовірні відомості у матеріали спеціального службового розслідування за фактом отримання травми військовослужбовцем військової служби за контрактом солдатом ОСОБА_1 , у наслідок чого допущено привласнення останнім одноразової грошової допомоги у зв`язку з контузією та інвалідністю та, як наслідок, державі спричинено збитки на суму 85260,00 грн та 97440,00 грн відповідно.

Просив вирішити питання про призначення та проведення службового розслідування за викладеним вище фактом та притягненням до відповідальності винних службових осіб (Т.1 а.с. 111-113).

01.02.2017 р. т.в.о начальника штабу першого заступника командира військової частини НОМЕР_2 звернувся до командира військової частини НОМЕР_2 із рапортом, в якому просив призначити службове розслідування за фактом внесення відомостей до ЄРДР 23.01.2017 р. військового прокурора Чернівецького гарнізону за ч. 3 ст. 410 КК України щодо внесення недостовірних відомостей посадовими особами в/ч НОМЕР_1 у матеріали спеціального службового розслідування за фактом отримання травми військовослужбовця військової служби за контрактом солдатом ОСОБА_1 , внаслідок чого допущено привласнення одноразової грошової допомоги та спричинено державі збитки на суму 85260,00 грн контузію та 97440,00 грн за ІІІ групу інвалідності (Т.1 а.с. 74).

В той же день, командиром військової частини НОМЕР_2 видано наказ "Про призначення службового розслідування по факту надання недостовірних відомостей посадовими особами військової частини НОМЕР_1 у матеріалах спеціального службового розслідування за фактом отримання травми солдатом ОСОБА_1 " №57 (Т.1 а.с. 73).

За результатами службового розслідування складено акт від 02.03.2017 р., в якому зроблено висновок, що службове розслідування призначене наказом командира військової частини НОМЕР_2 №224 від 29.08.2014 р. проводилося саме по факту загибелі та травмування 17.06.2014 р. членів екіпажів мобільної групи у складі 3 БТР-80 (бортові НОМЕР_5 ). Відомості щодо травмування солдата ОСОБА_1 , які внесені до акту спеціального службового розслідування є частковими, не точними. Не відносяться до предмету службового розслідування та внесені помилково, оскільки солдат ОСОБА_1 17.06.2014 р. був водієм БТР-80 бортовий № НОМЕР_3 та не виконував бойового завдання у складі мобільної групи у складі 3 БТР-80 (бортові НОМЕР_5 ) та разом з ними не перебував.

У зв`язку із тим, що на підставі службового розслідування солдату ОСОБА_1 було надано довідку про обставини травми №11 від 09.09.2014 р. та після проходження комісії МСЕК солдату ОСОБА_1 було надано ІІІ групу інвалідності та за результатами висновку МСЕК виплачено одноразову грошову допомогу у зв`язку із контузією та інвалідністю на суму 85260,00 грн та 97440,00 грн відповідно, то в діях ОСОБА_1 вбачається порушення законодавства України, а саме ст. 410 КК України та Закону України "Про запобігання корупції".

Зазначено, що умовами та причинами, що спричинило даний випадок стало надання недостовірних відомостей зі сторони ОСОБА_1 про обставини та характер отримання ним травми та проведене не належним чином спеціальне службове розслідування по даному факту.

У зв`язку із цим, запропоновано наказ командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 від 29.08.2014 р. №225 Про результати проведення спеціального службового розслідування ОСОБА_1 визнати таким, що втратив чинність.

У зв`язку з недостовірністю наданих відомостей зі сторони ОСОБА_1 про обставини та характер отримання ним травми та проведене неналежним чином спеціальне службове розслідування по даному факту довідку про обставини травми солдата ОСОБА_1 №11 від 09.09.2014 р. скасувати та визнати не дійсною.

Заступнику командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 з морально-психологічного забезпечення в зв`язку з наявністю в діях ОСОБА_1 порушення законодавства України, а саме ст. 410 КК України та Закону України "Про запобігання корупції" копію матеріалів службового розслідування направити до військової прокуратури Чернівецького гарнізону (Т.1 а.с. 65-72).

02.03.2017 р. командиром військової частини - польова пошта НОМЕР_2 прийнято наказ "Про результати проведення службового розслідування по факту надання недостовірних відомостей посадовими особами військової частини НОМЕР_1 у матеріалах спеціального службового розслідування за фактом отримання травми солдатом ОСОБА_1 " №141, яким:

1. Наказ командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 від 29.08.2014 р. №225 Про результати проведення спеціального службового розслідування ОСОБА_1 визнано таким, що втратив чинність.

2. У зв`язку з недостовірністю наданих відомостей зі сторони ОСОБА_1 про обставини та характер отримання ним травми та проведене неналежним чином спеціальне службове розслідування по даному факту довідку про обставини травми солдата ОСОБА_1 №11 від 09.09.2014 р. скасовано та визнано не дійсною.

3. Також наказано заступнику командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 з морально-психологічного забезпечення в зв`язку з наявністю в діях ОСОБА_1 порушення законодавства України, а саме ст. 410 КК України та Закону України "Про запобігання корупції" копію матеріалів службового розслідування направити до військової прокуратури Чернівецького гарнізону.

4. Начальнику штаба - першому заступнику командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 наказано посилити контроль за об`єктивністю та повнотою проведення службових розслідувань, термінами їх проведення та завершення.

5. Контроль за виконання наказу покладено на начальника штабу першого заступника командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 (Т.1 а.с. 83-89).

Не погоджуючись із прийнятим командиром військової частини - польова пошта НОМЕР_2 наказом Про результати проведення службового розслідування по факту надання недостовірних відомостей посадовими особами військової частини НОМЕР_1 у матеріалах спеціального службового розслідування за фактом отримання травми солдатом ОСОБА_1 №141 від 02.03.2017 р. позивач звернувся до суду із даною позовною заявою.

Разом із цим, судом встановлено, що 17.11.2017 р. військовою прокуратурою Чернівецького гарнізону подано до Шевченківського районного суду м. Чернівці позовну заяву, в якій просила стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Міністерства Оборони України безпідставно отриману одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності від травми, контузії, захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини у сумі 97440,00 грн (Т.1 а.с. 38-43).

Із виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №6009 від 28.12.2017 р. вбачається, що позивач з 07.11.2017 р. по даний час перебуває на стаціонарному лікуванні. Встановлений діагноз: виражений постравматичний стресовий розлад зі стійкими хворобливими проявами. Супутні захворювання та ускладенення: ВСД з легким ЛГС, на фоні перенесеної ЗЧМТ (2014). Ангіопатія сітківки обох очей. Міопія правового ока. Правобічна хронічна нейросенсорна приглухувасть IV ступеня (глухота). Лівобічна хронічна нейросенсорна приглухувасть ІІ ст. (Т. 1 а.с. 9).

Крім того, в судовому засіданні в якості свідків були допитані солдат ОСОБА_6 , солдат ОСОБА_7 , солдат ОСОБА_8 , солдат ОСОБА_9 , майор ОСОБА_10 , солдат ОСОБА_11 .

У відповідності до вимог ст. 93 КАС України позивач за його згодою, був допитаний судом як свідок про відомі йому обставини, що мають значення для справи.

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення законодавства.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Підстави, порядок призначення і проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, які допустили правопорушення (порушення військової дисципліни та громадського порядку) визначає Інструкція про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затверджена наказом Міністра оборони України від 15 березня 2004 р. №82, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 30 березня 2004 р. за №385/8984 (далі - Інструкція №82).

Відповідно до п. 1.2 Інструкції №82 службове розслідування проводиться у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, що загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення або заподіяло матеріальну чи моральну шкоду; невиконання або недбалого ставлення до виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини; неправомірного застосування військовослужбовцем фізичної сили, зброї або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільного населення; порушення правил несення вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити тяжкі наслідки; недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів.

Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових осіб.

Згідно п. 1.5 Інструкції №82 службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який вирішив притягнути військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. У наказі зазначаються підстави для призначення розслідування, особа (якщо вона встановлена), стосовно якої воно має бути проведено, термін проведення та посадові особи, яким доручено його провадження. Службове розслідування може бути проведено особисто командиром (начальником) чи доручено іншій посадовій особі. У разі потреби залучення фахівців до проведення службового розслідування командиром (начальником) призначається комісія у складі групи фахівців на чолі з головою комісії, про що оголошується в наказі.

Пунктом 2.1 Інструкції №82 визначено, що особам, які проводять службове розслідування, надається право: отримувати від військовослужбовців та працівників усні чи письмові пояснення, необхідні документи, довідки, консультативні та експертні висновки; ознайомлюватися і вивчати, в тому числі з виїздом на місце події, відповідні документи, у разі потреби знімати з них копії та долучати до матеріалів службового розслідування; отримувати інформацію, пов`язану із службовим розслідуванням, від юридичних і фізичних осіб з дотриманням вимог чинного законодавства на підставі запиту посадової особи, яка призначила службове розслідування, чи інших уповноважених осіб відповідно до вимог законодавства України.

Згідно п. 3 Інструкції №82 розслідуванням повинно бути встановлено: наявність чи відсутність події, з приводу якої було призначено розслідування, та її обставини (час, місце) і наслідки; осіб, з вини яких трапилася подія, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли шкідливим наслідкам або створювали загрозу для їх спричинення; наявність причинного зв`язку між подією, з приводу якої було призначено службове розслідування, та неправомірними діями військовослужбовця; конкретні неправомірні дії військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; вимоги чинного законодавства чи інших нормативно-правових актів та керівних документів, які було порушено; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення; форму вини (навмисно чи з необережності) та мотиви протиправної поведінки військовослужбовця і його ставлення до скоєного; умови та причини, що сприяли правопорушенню; чи вчинено правопорушення під час виконання військовослужбовцем службових обов`язків.

Відповідно до п. 4.1 Інструкції №82 за результатами службового розслідування складається акт, у якому, крім положень, що визначені пунктом 3 цієї Інструкції, обов`язково зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді особи, стосовно якої проведено службове розслідування; підстави службового розслідування; час, місце, суть порушення, який нормативний акт порушено (його назва, дата прийняття); обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність чи знімають вину; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення; пропозиція щодо притягнення винних осіб до відповідальності; інші заходи, які пропонується здійснити.

Судом встановлено, що 29.08.2014 р. наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 №224 з метою уточнення причин та умов факту травмування військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 солдата ОСОБА_1 водія 2 аеромобільної десантної роти призначено спеціальне розслідування по даному факту. На підставі вказаного наказу, 29.08.2014 р. командиром військової частини - польова пошта НОМЕР_2 видано наказ "Про результати проведення спеціального розслідування по обставинах травмування військовослужбовця солдата ОСОБА_1 " №225, згідно якого солдат ОСОБА_1 отримав травмування під час виконання службових обов`язків військової служби у районі проведення АТО внаслідок вибуху пострілу РПГ-7.

У зв`язку із цим, солдату ОСОБА_1 було надано довідку про обставини травми №11 від 09.09.2014 р. та після проходження комісії МСЕК солдату ОСОБА_1 було встановлено ІІІ групу інвалідності та за результатами висновку МСЕК виплачено одноразову грошову допомогу у зв`язку із контузією та інвалідністю на суму 85260,00 грн та 97440,00 грн.

Водночас, згодом у зв`язку із встановленням військовою прокуратурою Чернівецького гарнізону того факту, що посадовими особами військової частини НОМЕР_1 внесено недостовірні відомості у матеріали спеціального службового розслідування за фактом отримання травми військовослужбовцем військової служби за контрактом солдатом ОСОБА_1 військовою прокуратурою Чернівецького гарнізону розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні від 23 січня 2017 року №0000016 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України.

Після чого, 01.02.2017 р. командиром військової частини НОМЕР_2 видано наказ "Про призначення службового розслідування по факту надання недостовірних відомостей посадовими особами військової частини НОМЕР_1 у матеріалах спеціального службового розслідування за фактом отримання травми солдатом ОСОБА_1 " №57.

Як вказував представник відповідача в обгрунтування своїх доводів в судовому засіданні, службове розслідування призначене наказом командира військової частини НОМЕР_2 №224 від 29.08.2014 р. проводилося саме по факту загибелі та травмування 17.06.2014 р. членів екіпажів мобільної групи у складі 3 БТР-80 (бортові НОМЕР_5 ). Відомості щодо травмування солдата ОСОБА_1 , які внесені до акту спеціального службового розслідування є частковими, не точними, не відносяться до предмету службового розслідування та внесені помилково, оскільки солдат ОСОБА_1 17.06.2014 р. був водієм БТР-80 бортовий № НОМЕР_3 та не виконував бойового завдання у складі мобільної групи у складі 3 БТР-80 (бортові НОМЕР_5 ) та разом з ними не перебував.

Разом із цим, допитані в судовому засіданні в якості свідків солдат ОСОБА_6 , солдат ОСОБА_7 , солдат ОСОБА_8 , солдат ОСОБА_9 , майор ОСОБА_10 , солдат ОСОБА_11 з приводу відомих їм обставин у справі повідомили суд про наступне.

Так, свідок ОСОБА_11 пояснив, що 17.06.2014 р. у складі 2 аеромобільно-десантної роти 3 БТР-80 аеромобільно-десантної бригади перебував в зоні АТО в м. Щастя. Близько 6 год. ранку було отримано наказ висуватися в район населеного пункту Весела Гора, а потім близько 10 год. ранку в населений пункт Металіст Луганської області. Вказував, що під час виконання бойового завдання та переміщення цього дня 17.06.2014 р. він виконував обов`язки навідника КПВТ машини БТР-80 бортовий 326.

Свідок вказував, що в складі екіпажу БТР-80 бортовий №326 перебували солдат ОСОБА_1 в якості водія та ОСОБА_12 в якості командира машини.

Зазначав, що близько 14:00 год БТР-80 бортовий №326 з екіпажем прибули н.п. Металіст та зайняли позицію зліва від дороги на узбіччі. Екіпаж бойової машини зайняв оборону позаду БТРа. Він та водій солдат ОСОБА_1 залишися всередині БТР-80 бортовий № НОМЕР_3 . Після цього почався обстріл з кулемета з правового боку від БТР-80 бортовий № НОМЕР_3 , але у зв`язку із тим, що БТР знаходився нижче рівня дороги екіпаж не постраждав. Вказував, що під час цього обстрілу артилерійський вогонь та вогонь з РПГ по БТР-80 бортовий № НОМЕР_3 не вівся, корпус бойової машини не постраждав та не мав пошкоджень.

Також зазначав, що він особисто не бачив як солдат ОСОБА_1 втрачав свідомість чи був поранений.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 надав пояснення, які відповідають поясненню свідка ОСОБА_11 . Зокрема, зі слів ОСОБА_8 17.06.2014 р. у складі 2 аеромобільно-десантної роти 3 БТР-80 аеромобільно-десантної бригади перебував в зоні АТО в м. Щастя. Близько 6 год. ранку було отримано наказ висуватися в район населеного пункту Весела Гора, а потім близько 10 год. ранку в населений пункт Металіст Луганської області. Вказував, що під час виконання бойового завдання та переміщення цього дня 17.06.2014 р. він виконував обов`язки стрільця машини БТР-80 бортовий 326. Зазначав, що близько 14:00 год БТР-80 бортовий №326 з екіпажем прибули н.п. Металіст та зайняли позицію зліва від дороги на узбіччі. Екіпаж бойової машини зайняв оборону позаду БТРа. Він та водій солдат ОСОБА_1 залишися всередині БТР-80 бортовий № НОМЕР_3 . Після цього почався обстріл з кулемета з правового боку від БТР-80 бортовий № НОМЕР_3 , але у зв`язку із тим, що БТР знаходився нижче рівня дороги екіпаж не постраждав. Вказував, що під час цього обстрілу артилерійський вогонь та вогонь з РПГ по БТР-80 бортовий № НОМЕР_3 не вівся, корпус бойової машини не постраждав та не мав пошкоджень. Зазначав, що близько 19 години екіпаж змінив позицію на іншу, на якій провели ніч. Після цього вранці наступного дня екіпаж на БТР-80 бортовий № НОМЕР_3 повернулися в базовий табір в м. Щастя.

Пояснив, що письмове пояснення з матеріалів службового розслідування по факту травмування солдата ОСОБА_1 є фальшивим, оскільки він його не писав, й відповідно не підписував (Т.1, а.с.101).

Чи втрачав солдат ОСОБА_1 свідомість не бачив.

Свідок ОСОБА_10 повідомив, що є військовослужбовцем військової частини-польова пошта НОМЕР_1 , та в 2014 р. з метою підтримання морально-психологічного стану та військової дисципліни був відправлений до військової частини-польова пошта НОМЕР_2 . Вказував, що особисто не був свідком подій, які відбулися у червні 2014 р., оскільки не був в зоні АТО, а був у військовій частині.

Вказував, що допомогу у проведенні службового розслідування надавав тільки шляхом набору демографічних даних про поранених та загиблих в зоні АТО. Зазначав, що прізвища ОСОБА_1 серед списку поранених не було, тому його прізвище ним не вписувалось в акт службового розслідування від 27.09.2014 р.

Свідок ОСОБА_9 (який змінив своє прізвище та ім`я з ОСОБА_13 на ОСОБА_14 ) в судовому засіданні пояснив, що 17.06.2014 р. солдата ОСОБА_1 не бачив, побачив його на наступний день. Чи втрачав ОСОБА_1 свідомість після обстрілу 17.06.2014 р. не бачив, однак вказав, що як і всі інші ОСОБА_1 можливо перебував в стані шоку та страху.

Пояснив, що письмові пояснення, в яких він ніби-то бачив як ОСОБА_1 втрачав свідомість написані та підписані не ним. Вказував, що указані письмові пояснення є фальшивими (Т.1, а.с.102).

Свідок ОСОБА_15 пояснив, що був членом екіпажу БТР-80 бортовий №326. Вказував. що не був свідком ураження вказаного БТР засобами ведення вогню, крім стрілецької зброї. Разом із цим пояснив, що не бачив чи втрачав свідомість солдат ОСОБА_1 лише зазначав, що останній скаржився, що болить голова. Не знає чи ще хтось із солдатів, які були членами екіпажу БТР-80 бортовий №326 постраждали 17.06.2014 р.

Отже, враховуючи встановлені службовим розслідуванням по факту надання недостовірних відомостей посадовими особами військової частини польова - пошта НОМЕР_2 у матеріалах спеціального службового розслідування за фактом отримання травми солдатом ОСОБА_1 обставини та беручи до уваги покази свідків, суд приходить до висновку, що солдат ОСОБА_1 будучи водієм БТР-80 бортовий № НОМЕР_3 , під час обстрілу в населеному пункті Металіст Луганської області не отримав серйозних травм під час виконання службових обов`язків військової служби у районі проведення АТО внаслідок вибуху пострілу РПГ-7.

Натомість в судовому засіданні, свідок ОСОБА_1 зазначив, що він 17.06.2014 р. близько 14:00 год. перебуваючи в складі БТР-80 бортовий №326 у якості водія, під час руху мобільної групи з 3 БТР-80 у складі колони з опорного пункту м. Щастя Луганської області у напрямку смт. Металіст Луганської області в результаті потрапляння пострілу РПГ-7 в ліву задню частину БТР-80 бортовий № НОМЕР_3 отримав травму (контузію).

Однак, доказів, які б спростовували покази допитаних в судовому засіданні свідків та доказів отримання травм перебуваючи в складі БТР-80 бортовий №326 у якості водія, під час руху мобільної групи з 3 БТР-80 у складі колони з опорного пункту м. Щастя Луганської області у напрямку смт. Металіст Луганської області ОСОБА_1 не надано.

Крім того, згідно довідки №262 від 27.02.2018 р., підписаної начальником бронетанкової служби військової частини НОМЕР_1 та т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 БТР-80 №326 (заводський номер НОМЕР_6 ) під час подій 17.06.2014 р. бойових пошкоджень не отримував, уражень корпусу не мав, на капітальний ремонт не надсилався. За весь час перебування на обліку у військовій частині НОМЕР_1 БТР-80 №326 пошкоджень та уражень від засобів ведення бойових дій не мав. Станом на 28.02.2018 р. БТР-80 №326 знаходиться в зоні проведення АТО, з метою виконання завдань за призначенням (Т.1 а.с. 154).

Отже, із вказаного також вбачається, що БТР-80 №326 (заводський номер Т06ЛТ2874) під час подій 17.06.2014 р. бойових пошкоджень не отримував, уражень корпусу не мав, на капітальний ремонт не надсилався та на даний час БТР-80 №326 знаходиться в зоні проведення АТО, що також спростовує доводи позивача.

Разом із цим, судом встановлено, що спеціальне службове розслідування призначене наказом командира військової частини-польова пошта НОМЕР_2 №224 від 29.08.2014 р. проводилося саме по факту загибелі та травмування 17.06.2014 р. членів екіпажів мобільної групи у складі 3 БТР-80 (бортові №№320,321,322). БТР-80 бортовий № НОМЕР_3 протягом дня 17.06.2014 р. не перебував у складі мобільної групи у складі 3 БТР-80 (бортові №№ НОМЕР_5 ), яку було частково знищено 17.06.2014 р. та по результатами загибелі та пораненню членів екіпажу якої і було призначено службове розслідування.

Отже із вказаного можна зробити висновок, що травмування солдата ОСОБА_1 , які внесені до акту спеціального службового розслідування від 29.08.2014 р. є частковими, не точними, не відносяться до предмету розслідування та внесені помилково, оскільки як видно із вище вказаного солдат ОСОБА_1 17.06.2014 р. був водієм БТР-80 бортовий № НОМЕР_3 , не виконував бойового завдання у складі мобільної групи 3 БТР-80 (бортові №№ НОМЕР_5 ) та разом із ними не перебував й, відповідно, не отримував травмування під час виконання службових обов`язків військової служби у районі проведення АТО внаслідок вибуху пострілу РПГ-7.

Оскільки, до акту спеціального службового розслідування від 29.08.2014 р. внесено неточні відомості щодо травмування солдата ОСОБА_1 , зокрема відомості, які відрізняються від показів свідків, та відповідно факт травмування 17.06.2014 р. солдата ОСОБА_1 не підтверджене жодними доказами, суд приходить до висновку, що наказ командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 від 29.08.2014 р. "Про результати проведення спеціального розслідування по обставинах травмування військовослужбовця солдата ОСОБА_1 " №225, згідно якого солдат ОСОБА_1 отримав травмування під час виконання службових обов`язків військової служби у районі проведення АТО внаслідок вибуху пострілу РПГ-7 та, відповідно, довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №11, згідно якої 17.06.2014 р. близько 14:20 год. поблизу н.п. Металіст Луганської області внаслідок вибуху пострілу РПГ-7 позивач отримав травму голови та вух у районі проведення АТО одержав вегето-судинну дистонію із цефалічним синдромом. Гострий двобічний післятравматичний кохлеарний неврит винесені на підставі не підтверджених доказів.

Таким чином, суд вважає, що під час прийняття командиром військової частини - польова пошта НОМЕР_2 наказу від 02.03.2017 року №141, яким визнано таким, що втратив чинність наказ командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 від 29.08.2014 р. №225 "Про результати проведення спеціального службового розслідування ОСОБА_1 " та скасовано й визнано не дійсною довідку про обставини травми солдата ОСОБА_1 №11 від 09.09.2014 р. відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відтак, суд приходить до висновку, що прийнятий командиром військової частини - польова пошта НОМЕР_2 наказ від 02.03.2017 року №141 винесено правомірно.

При цьому суд не бере до уваги посилання позивача на те, що до проведення спеціального розслідування він не долучався, особисто його під час службового розслідування не викликали та із наказом не ознайомлювали, що позбавило його можливості давати усні та письмові пояснення, робити заяви, подавати документи і порушувати клопотання про витребування та залучення нових документів, опитування відповідних осіб, а також посилання на те, що оскаржуваний наказ не містить відомостей про визначені законом підстави та порядок проведення службового розслідування, що суперечить нормам п. 1.3, 1.5, 4.1 Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України та свідчить про невідповідність оскаржуваного акту п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України, оскільки процедурні порушення, допущені під час призначення та/або проведення службового розслідування та прийняття наказу, не свідчать про протиправність оскаржуваного позивачем наказу.

Отже, вказані доводи позивача є безпідставними.

Щодо посилань представника позивача в судовому засіданні на довідку (постанову) військово-лікарської комісії, якою встановлено причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва) позивача та, яка на думку останньої, є доказом отримання ОСОБА_1 травмування є також безпідставними, оскільки дана довідка підтверджує тільки стан військовослужбовця, наявні в нього захворювання, причинний зв`язок захворювання та є одним із документів для підстави призначення та виплати грошової допомоги, однак дана довідка не визначає обставини при яких отримано травми (поранення, контузії, каліцтва), які досліджувалися судом для вирішення даної справи.

Відтак, позовні вимоги позивача є безпідставними, не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а отже задоволенню не підлягають.

Згідно частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74-76 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно частин першої третьої статі 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про правомірність дій та рішення відповідача, а отже і про відсутність підстав для визнання протиправним та скасування в судовому порядку оскаржуваного позивачем наказу.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:
1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправним та скасування наказу, - відмовити повністю.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 );

Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_2 );

Прокурор - Військова прокуратура Чернівецького гарнізону (вул. Аксенина, 2а, м. Чернівці, 58022).

Судді В.О. Григораш
Повний текст судового рішення складено 07.11.2018 р.