Справа № 1640/2469/18
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2018-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 р. м. ХарківСправа № 1640/2469/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Русанової В.Б.

суддів: Катунова В.В. , Присяжнюк О.В.

за участю секретаря судового засідання Патової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.08.2018року (суддя Г.В. Костенко, повний текст складено 23.08.2018 року) по справі № 1640/2469/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області

про визнання відмови неправомірною, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

16.07.2018 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати відмови Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області у затверджені проекту землеустрою від 02.05.2018 року, від 16.05.2018 року, від 04.06.2018 року, від 22.06.2018 року неправомірними в частині невідповідності проекту чинному законодавству;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області переоформити проект землеустрою за рахунок коштів Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області таким чином - поділ земельної ділянки :00:003:0069 на дві ділянки 0,1912 га та 1,8088 га із присвоєнням кадастрових номерів на підставі наказу про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою від 13.12.2017 №11829 - СГ;

- затвердити проект землеустрою земельної ділянки на ім'я ОСОБА_1 площею 1,8088 га.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 21.08.2018 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області у вирішенні заяви ОСОБА_1 від 08.06.2018 (зареєстрована за №А-8261/0/25-18) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства на території Новотагамлицької сільської ради Машівського району Полтавської області за межами населеного пункту.

Зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.06.2018 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки :00:003:0069) у власність орієнтовною площею 2,00 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Новотагамлицької сільської ради Машівського району Полтавської області за межами населеного пункту (зареєстрована за №А-8261/0/25-18) з урахуванням правової оцінки спірного питання, наданої судом у даному рішенні.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

В обґрунтування зазначив, що судом першої інстанції не надано правової оцінки щодо підстав відмови у затвердженні проекту землеустрою, змісту та форми рішення відповідача, правових наслідків недотримання форми рішення відповідача, юридичної природи повноважень органу, який приймає рішення щодо затвердження проекту землеустрою. Також зазначив про безпідставне посилання суду на наявність дискреційних повноважень відповідача щодо прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою.

Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області (далі - відповідач) відзив на апеляційну скаргу не надало.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу в частині відмови у задоволенні позовних вимог, в межах доводів апеляційної скарги.

Представник позивача в судовому засіданні суду вимоги апеляційної скарги підтримав, просив рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні позову та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засіданні не з'явився , про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, 13.12.2017 року наказом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області №11829-СГ позивачу наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га пасовищ земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Новотагамлицької сільської ради Машівського району Полтавської області за межами населених пунктів (а.с.38).

За звернення позивача приватним підприємством "Алідада" розроблений проект землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_1 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Машівської селищної ради Машівського району Полтавської області (за межами населених пунктів), що вбачається з копії , наявної в матеріалах справи, земельну ділянку площею 2,0000 (державної власності) зареєстровано у Державному земельному кадастрі з присвоєнням кадастрового номера :00:003:0069 (а.с. 74-105). (а.с.74-105).

18.04.2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про затвердження проекту землеустрою, до якої додав відповідний проект та витяг з Державного земельного кадастру (а.с. 56).

02.05.2018 року , за наслідками розгляду заяви позивача, відповідач листом повідомив позивача про наявність недоліків у клопотанні, завданні на виконання робіт та проекті землеустрою, а саме: у клопотання не зазначено умов надання земельної ділянки (передати у власність чи надати у користування (оренду). В завданні на виконання робіт не враховано вимоги встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2004 №266 "Про затвердження Типового договору про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки", а саме не передбачено примірника проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для органу по земельних ресурсах. В проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки уточнити дані щодо віднесення (не віднесення) до земель водного фонду, прибережних захисних смуг, водоохоронної зон у відповідності до вимог статей 58, 60 Земельного та 4, 87, 88 Водного кодексів України. В разі віднесення до земель водного фонду проект землеустрою погодити у відповідності до вимог ст.186-1 Земельного кодексу України. За результатами обстеження геодезичних пунктів Державної геодезичної мережі - пункт ДГМ "Філія" (індекс М362323900), який використаний розробником землевпорядної документації при виконанні геодезичних робіт при здійсненні землеустрою - не знайдено. При прокладенні теодолітного ходу не враховані вимоги пункту 5 Інструкції з топографічного знімання у масштабах 1:5000, 1:2000, 1:1000 та 1:500, затвердженої наказом Укргедезкартографії від 09.041998 №56, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 23.06.1998 за №393/2833 щодо допустимих довжин теодолітних ходів та кількості сторін. Кадастровий план земельної ділянки та акт приймання - передачі межових знаків на зберігання доопрацювати з урахуванням вимог ст. 34 Закону України "Про Державний земельний кадастр", Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему від 18.05.2010 №376 із змінами. Уточнити дані щодо віднесення (не віднесення) земельної ділянки до земель природоохоронного призначення, законсервованих земель з урахуванням "Проекту роздержавлення та приватизації земель КСП "Прогрес" та інших матеріалів, особливо цінних земель з урахуванням вимог пункту "г" ч.1 ст. 150 Земельного кодексу України.

Також зазначено, що Новотагамлицька сільська рада Машівського району Полтавської області входить до складу Машівської селищної обєднаної територіальної громади. Головним управлінням на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 №60-р "Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність обєднаних територіальних громад" вживаються заходи щодо передачі земель державної власності сільськогосподарського призначення до земель комунальної власності Машівської селищної обєднаної територіальної громади. Після завершення передачі відповідних земель питання щодо передачі у власність буде здійснюватись виключно Машівською селищною обєднаною територіальною громадою (а.с. 57-58).

04.05.2018 року позивач повторно звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області із заявою про затвердження проекту землеустрою, до якої додав проект землеустрою та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 59).

16.05.2018 року листом відповідач повідомив ОСОБА_1, що ним не в повній мірі враховані зауваження, зазначені в листі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 02.05.2018 року (а.с. 60-61).

24.05.2018 року позивач втрете звернувся до відповідача із заявою про затвердження проекту землеустрою, до якої додав проект землеустрою та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 62). Також, на виконання зауважень, викладених у листі відповідача від 16.05.2018р. позивачем надано коректурний аркуш, викладений ПП " Алідада". (т.2 а.с.4)

04.06.2018 року відповідач повідомив позивача, що ним не в повній мірі враховані зауваження, зазначені в листах ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 02.05.2018 року року, 16.05.2018 року (а.с. 63-64).

08.06.2018 року позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області із заявою про затвердження проекту землеустрою, до якої додав проект землеустрою та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 65).Також, на виконання зауважень, викладених у листі відповідача від 04.06.2018р. позивачем надано коректурний аркуш, викладений ПП " Алідада". (т.2 а.с.5,6)

22.06.2018 року відповідач листом повідомив ОСОБА_1, що ним не в повній мірі враховані зауваження, зазначені в листах ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 02.05.2018 року року, 16.05.2018 року, 04.06.2018 року (а.с. 66 67).

Позивач, вважаючи протиправними відмови відповідача у затверджені проекту землеустрою, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позовна вимога щодо зобовязання відповідача затвердити проект землеустрою виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому з метою повного захисту прав та інтересів вийшов за межі позовних та зобов'язав відповідача повторно розглянути заяву.

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян врегульовані Земельним кодексом України, Законом України " Про землеустрій".

Відповідно до ч.6 ст.186 ЗК України проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому ст. 186- 1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст. 123 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому ст. 186-1 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

За правилами ч.2 ст. 50 Закону України "Про землеустрій" проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Відповідно до ч.9. ст.118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Згідно з ч. 13 ст.123 ЗК України підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Отже, наведеними правовими нормами визначено альтернативні варіанти правомірної поведінки органу, у разі звернення до нього особи з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою:

а) надати дозвіл;

б) надати мотивовану відмову у наданні дозволу.

Перелік документів, які повинен подати заявник, визначений законом. Вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені законом, забороняється. Підстави відмови у наданні дозволу є вичерпними. Відтак, будь-які дії, спрямовані на отримання від особи, яка звернулася за дозволом, додаткових матеріалів, в тому числі їх уточнення, прямо суперечать закону та є протиправними.

Судом встановлено, що за наслідками розгляду звернень позивача, відповідачем складалися листи. Колегія суддів зазначає, що розгляд звернення у такий спосіб не є законним способом поведінки органу, оскільки листи є проміжними відповідями на звернення, які не містять чіткого та однозначного рішення про відмову, а отже не можуть вважатися відмовою у затвердженні проекту у розумінні закону.

Правовий статус Головного управління Держгеокадастру в області визначено відповідним Положенням, яке затверджене Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 № 333 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.10.2016 за № 1391/29521).

У пункті 8 цього Положення передбачено, що Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру. Відповідно до пункту 10 начальник Головного управління підписує накази Головного управління.

Відповідно до Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 12.04.2005 № 34/5 наказ, розпорядження, постанова, рішення (далі - розпорядчий документ) - акт організаційно-розпорядчого характеру чи нормативно-правового змісту, що видається суб'єктом нормотворення у процесі здійснення ним виконавчо-розпорядчої діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданої компетенції з основної діяльності, адміністративно-господарських або кадрових питань, прийнятий (виданий) на основі Конституції та інших актів законодавства України, міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, та спрямований на їх реалізацію, спрямування регулювання суспільних відносин у сферах державного управління, віднесених до його відання.

Таким чином, рішення про затвердження проекту землеустрою або про відмову у його затвердженні оформляється розпорядчим індивідуальним правовим актом - наказом Головного управління Держгеокадастру в області. Відповідно, такі рішення не можуть оформлятися листами у відповідь на клопотання заявника.

Відсутність належним чином оформленого наказу Головного управління Держгеокадастру в області про вирішення питання про затвердження проекту землеустрою після спливу встановленого законом місячного строку розгляду клопотання особи, не зважаючи на надсилання заявнику листів про розгляд клопотання, свідчить про те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 11.04.2018 року по справі № 806/2208/17.

Враховуючи, що відповідачем, за зверненнями позивача не прийнято рішення у встановленому законодавством порядку, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, про зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 08.06.2018р.

Щодо доводів апеляційної скарги про безпідставне посилання суду першої інстанції на наявність дискреційних повноважень Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області колегія суддів зазначає наступне.

Повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб'єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов'язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов'язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У справі, що переглядається, повноваження щодо затвердження проекту землеустрою чи надання мотивовано відмови у його затвердженні, регламентовано ЗК України.

Умови, за яких орган відмовляє у затвердженні проекту, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен затвердити проект землеустрою. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу затвердити проект землеустрою або відмовити у його затвердженні. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Оскільки відповідачем не прийнято жодного з тих рішень, які передбачені ст. 118 ЗК України, у визначений законом строк, належним способом захисту прав позивача є зобов'язання відповідача прийняти відповідне рішення, тобто вирішити питання про затвердження проекту землеустрою.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає зміні, шляхом викладення 3 абзацу в новій редакції та зобов'язання Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області повторно розглянути заяву позивача від 08.06.2018р. про затвердження проекту землеустрою та вирішити питання про затвердження проекту землеустрою.

Вимоги апеляційної скарги про прийняття рішення задоволення позову в частині зобов'язання відповідача переоформити проект землеустрою за рахунок коштів відповідача, правомірно відхилені судом першої інстанції, оскільки зазначені вимоги суперечать вимогам законодавства, що регулює спірні правовідносини, а отже в цій частині судове рішення є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.08.2018 по справі № 1640/2469/18 змінити, виклавши абзац 3 резолютивної частини в наступній редакції:

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області (вул. Уютна, 23, м. Полтава, Полтавська область, 36038, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.06.2018 року та вирішити питання про затвердження ОСОБА_1 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки :00:003:0069) у власність орієнтовною площею 2,00 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Новотагамлицької сільської ради Машівського району Полтавської області за межами населеного пункту (зареєстрована за №А-8261/0/25-18).

В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.08.2018 року по справі № 1640/2469/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та не підлягає оскарженню, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4
Повний текст постанови складено 06.11.2018 року