Справа № 0940/2039/18
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2018-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"06" листопада 2018 р. Справа № 0940/2039/18

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Кафарський В.В., розглянувши матеріали адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФОРТ МЕБЛІ ПЛЮС» до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним і скасування рішення №556291/37581477 від 12.01.2018 та зобов’язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:

02.11.2018 товариство з обмеженою відповідальністю «КОМФОРТ МЕБЛІ ПЛЮС» звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним і скасування рішення відповідача №556291/37581477 від 12.01.2018 щодо відмови у реєстрації податкової накладної №203 від 22.12.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов’язання відповідача зареєструвати в зазначеному реєстрі податкову накладну позивача №203 від 22.12.2017.

Пунктами 3, 5 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви, серед іншого, з’ясовує:

- чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;

- позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За змістом вимог частини 1 і 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 3 вказаного Закону судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно частини 1 статті 2 Закону України «Про судовий збір» платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Із змісту адміністративного позову слідує, що позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №556291/37581477 від 12.01.2018 щодо відмови у реєстрації податкової накладної №203 від 22.12.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов’язати відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну позивача №203 від 22.12.2017.

Таким чином, позивачем у позовній заяві заявлено дві вимоги немайнового характеру.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 статті 4 зазначеного Закону встановлюються ставки судового збору, зокрема, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб’єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою – підприємцем – 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до положень частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

За таких обставин, оскільки позивачем у позовній заяві заявлено дві вимоги немайнового характеру, то із урахуванням положень частини 2 статті 4, частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір», позивач за подання даної позовної заяви повинен сплатити 3 524,00 грн. (1 762,00*2), проте, згідно платіжного доручення №2606 від 31.10.2018, яке долучено позивачем до матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір тільки за одну позовну вимогу немайнового характеру у розмірі 1 762,00 грн.

За таких обставин суд дійшов висновку, що ТзОВ«КОМФОРТ МЕБЛІ ПЛЮС» в порушення вимог частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір», сплачено судовий збір не в повному обсязі.

Частиною 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов’язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Суд зазначає, що чинне законодавство обмежує строк звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Суд також звертає увагу, що посилання позивача у позові на те, що строк звернення до суду для оскарження рішень Комісії про відмову в реєстрації податкової накладної відповідно до п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України становить 1095 днів, є необгрунтованими.

Так, юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлення порядку здійснення судочинства в адміністративних судах, в тому числі процесуальні строки визначає Кодекс адміністративного судочинства України, а Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, тобто позовна давність в розумінні ПКУ застосовується до відносин щодо сплати податків а не оскарження.

Згідно ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, встановленим строком для звернення до адміністративного суду із зазначеними вище позовними вимогами є шестимісячний строк.

Окрім того, суд зазначає, що згідно ч. 4 ст. 122 КАС України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов’язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб’єкта владних повноважень.

Як слідує із матеріалів справи, позивач скористався правом досудового порядку вирішення спору, а тому строком звернення позивача з даним позовом є тримісячний строк.

З урахуванням того, що оскаржене рішення відповідачем винесено 12.01.2018, відповідь на скаргу в порядку досудового врегулювання спору відповідачем надано 15.05.2018, а з даним позовом позивач звернувся 02.11.2018, то суд дійшов висновку про те, що позивач звернувся з пропуском встановленого строку на звернення до суду з даною позовною заявою.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Однак як судом встановлено, зави про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду позивач не подав разом із позовною заявою на підтвердження поважності пропуску такого строку.

Враховуючи викладене, позовну заяву подано без додержання вимог частин 3, 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно частини 2 статті 169 Кодексу в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У зв’язку із вищевикладеним, відповідно до частин 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк, достатній для усунення вищевказаних недоліків шляхом приведення у відповідність адміністративного позову до встановлених частинами 3, 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України вимог.

На підставі наведеного, керуючись статтями 122, 123, 161 171, частинами 1, 2 статті 169 та статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФОРТ МЕБЛІ ПЛЮС» до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним і скасування рішення №556291/37581477 від 12.01.2018 та зобов’язання до вчинення дій – залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання (долучення) документа про сплату судового збору у розмірі 1 762,00 грн. та заяви про поновлення строку звернення до суду і доказів поважності причин його пропуску.

Роз’яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків у вищезазначений строк позовна заява буде повернена.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Кафарський В.В.