Справа № 826/11136/17
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Епель О.В.
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

05 листопада 2018 року Справа № 826/11136/17

Суддя-доповідач Шостого апеляційного адміністративного суду Епель О.В. у м. Києві, перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 квітня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.04.2017 р. № 1, яким позивачу визначено суму земельного податку в розмірі 48 435,87 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 квітня 2018 року адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач повторно подав апеляційну скаргу, яку ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2018 р. було залишено без руху через несплату судового збору, а ухвалою від 20.09.2018 р. - повернуто апеллянту.

Відповідач повторно подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити постанову про відмову в позові.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд вважає, що вона підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 295 та п. 1 ч. 5 ст. 296 КАС України, а саме: апелянтом пропущено тридцяти денний строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та не сплачено судовий збір.

Так, відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

У матеріалах справи міститься зворотне поштове повідомлення, відповідно до якого копію оскаржуваного рішення суду першої інстанції відповідачем отримано 03.04.2018 р. /Т.1 а.с.59/, а апеляційна скарга ним подана 18.10.2018 р. (штамп суду першої інстанції про одержання апеляційної скарги; поштовий конверт відсутній), тобто зі спливом тридцяти денного строку, регламентованого статтею 295 КАС України.

Разом з апеляційною скаргою відповідачем подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, в якому він зазначає причинами пропуску строку відсутність фінансової спроможності сплатити судовий збір та наголошує на тому, що наразі ним вчинено всі дії для виділення відповідних коштів.

Однак, суд встановив, що й на теперішній час апелянтом судовий збір не сплачено.

Таким чином, суд приходить до висновку про необґрунтованість твердження апелянта про наявність достатніх правових підстав для поновлення йому строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. Інших причин для поновлення строку звернення до суду відповідачем не зазначено.

Згідно з ч. 3 ст. 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Крім того, згідно з п. 1 ч. 5 ст. 296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

При цьому, у п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на момент виникнення в апелянта права на апеляційне оскарження рішення суду у цій справі, встановлено, що за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

У п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, яка була чинною на момент звернення позивача до суду з адміністративним позовом у цій справі, закріплено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру фізичною особою або фізичною особою - підприємцем 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

У Законі України «Про Державний бюджет на 2017 рік» станом на 01.01.2017 р. було встановлено розмір мінімальної заробітної плати 1600,00 грн.

Предметом даного спору є податкове повідомлення-рішення про визначення податкових зобов'язань в розмірі 48 435,87 грн., що за своєю сутністю та змістом є вимогою майнового характеру.

Отже, судовий збір за подання до суду адміністративного позову в цій справі складає 640,00 грн., а розмір судового збору за подання апеляційної скарги: 640,00х150%= 960,00 грн. та підлягає сплаті за наступними реквізитами: п/р 1007, отримувач - УДКСУ у Печерському районі, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, , МФО 820019, код бюджетної класифікації 22030101, символ звітності - 206; призначення платежу - судовий збір, Шостий апеляційний адміністративний суд, справа № 826/11136/17.

Однак, апелянтом судовий збір не сплачено та не надано жодних доказів, які б підтверджували наявність правових підстав для звільнення його від сплати судового збору, відстрочення/розстрочення його сплати чи зменшення розміру.

При цьому, у мотивувальній частині апеляційної скарги відповідач посилається на ст. 133 КАС України, яка визначає правові підстави для звільнення особи від сплати судового збору.

Однак, з цього приводу суд зазначає, що дійсно вказаною нормою регламентовано право суду на звільнення сторони від сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочення або відстрочення його сплати і єдиною визначальною підставою для правильного вирішення цього питання є майновий стан сторони.

Разом з тим, слід враховувати, що важкий майновий стан сторони входить до предмета доказування і, відповідно, має бути підтверджений належними і допустимими, у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, доказами, які в даному випадку апелянтом не надані.

При цьому, додані апелянтом копії службових листів та повідомлень про безспірне списання коштів таким доказом не є.

Більш того, статтею 8 Закону України «Про судовий збір» визначено вичерпний перелік осіб, яким може бути відстрочено судом сплату судового збору, та певні категорії спорів (щодо захисту соціальних, трудових, сімейних, житлових прав і відшкодування шкоди здоров'ю). Органи ДФС України та спори в галузі податкових правовідносин до вказаного переліку не входять.

Отже, для звільнення відповідача від сплати судового збору та/або для відстрочення/розстрочення йому сплати судового збору повинні бути відповідні правові підстави, в іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 р. у справі «Креуз проти Польщі», вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Згідно з ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 296 Кодексу, застосовуються правила ст. 169 Кодексу, відповідно до яких апеляційна скарга залишається без руху і апелянту надається строк для усунення її недоліків до десяти днів з дня вручення ухвали.

Крім того, у своїй апеляційній скарзі апелянт просить продовжити йому строк на усунення її недоліків, однак на теперішній час таке клопотання не може бути задоволено, оскільки питання про залишення саме цієї апеляційної скарги відповідача судом ще не вирішувалося і без руху вона не залишалася. Тож, заявлення апелянтом такого клопотання наразі є передчасним.

Враховуючи вищевикладене, клопотання відповідача про поновлення строку на апеляційне оскарження та про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги підлягають залишенню без задоволення, а апеляційна скарга - без руху і апелянту слід надати строк для усунення її недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Керуючись ст.ст. 169, 295, 296, 298, ч. 2 ст. 321, ч. 2 ст. 325, ст.ст. 328-331 КАС України, суддя-доповідач,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про поновлення строку на апеляційне оскарження та про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги - відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві - залишити без руху.

Надати апелянту строк для усунення недоліків його апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення її без руху шляхом подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із обґрунтуванням поважності причин його пропуску та сплати судового збору в розмірі 960,00 (дев'ятсот шістдесят гривень) грн. за реквізитами, вказаними в даній ухвалі суду.

Роз'яснити, що в разі неподання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження особою в зазначений строк або якщо вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження, а в разі не усунення інших недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений даною ухвалою суду, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута апелянту

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач О.В. Епель