Справа № 164/462/18
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції : ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 рокуЛьвів№ 857/1102/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя: Бруновської Н.В.

суддів: Затолочного В.С., Матковської З.М.

за участю секретаря судового засідання: Бедрій Х.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Маневицького районного суду Волинської області від 22 серпня 2018 року у справі № 164/462/18 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Поліцейського роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ :

22.03.2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Поліцейського роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії АР № 482140 від 15.03.2018 р.

Рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 22.08.2018р. відмовлено в позові.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, рішення Маневицького районного суду Волинської області від 22.08.2018 р. скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України. Згідно ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

15.03.2018р. поліцейським роти № 1 батальйону УПП у Волинській області ОСОБА_3 винесено постанову про накладення на позивача ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. (а.с. 4 )

Із змісту даної постанови видно, що 15.03.2018 р. позивач, керував автомобілем марки «Volkswagen Transporter» на автодорозі М07 Київ-Ковель-Ягодин, 382+400 км, який був переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм та стандартів чим порушив вимоги п.п.31.3 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.121 КУпАП. (а.с. 65 )

п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань: регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно із ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, вихованням громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

п.п.«а» п.31.3 ПДР України передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

ч.1 ст.121 КУпАП передбачено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання ч.2 ст.77 КАС України відповідачем надано суду відео із нагрудної камери поліцейського із якого встановлено, що автомобіль «Volkswagen Transporter» білого кольору до зупинки працівниками поліції здійснював рух із зовнішніми світловими приладами синього кольору.

При цьому, на відео встановлено, що позивач ОСОБА_2 не заперечив факт наявності зовнішніх світлових приладів, які не передбачені конструкцією даного автомобіля.

ч.1 ст.78 КАС України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Разом з тим, матеріалами справи встановлено, що працівниками поліції винесено постанову про порушення позивачем вимог п.п.31.3 «а» ПДР України. Проте, підставою зупинки на вимогу працівників поліції, згідно наявного в матеріалах справи відео, є наявність зовнішнього світлового приладу синього кольору, що є порушенням правил дорожнього руху в частині зовнішніх світлових приладів, а не експлуатація транспортних засобів у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Зокрема, згідно п.1 Порядку переобладнання транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2010 року №607, цей Порядок визначає процедуру переобладнання транспортних засобів, призначених для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії, зокрема для роботи на газовому моторному паливі та альтернативних видах рідкого і газового палива (далі - переобладнання транспортного засобу).

Таким чином, порушення щодо застосування та використання зовнішніх світлових вогнів не відноситься до порушень в частині переобладнання транспортних засобів.

Вказані обставини дають підстави дійти висновку, що позивач керуючи автомобілем «Volkswagen Transporter» не вчиняв порушення вимог п.п.31.3 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.121 КУпАП оскільки, відсутні належні та допустимі докази в справі.

Згідно ч.1 ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Із змісту ст. 251 КУпАП видно, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову оскільки, інспектор поліції як суб'єкт владних повноважень діяв не у спосіб передбачений законами та Конституцією України.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст.317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи тому, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нову постанову якою позов задовольнити.

Керуючись ст.ст.243, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Маневицького районного суду Волинської області від 22 серпня 2018 року у справі № 164/462/18 скасувати.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії АР № 482140 від 15.03.2018 р.

Постанова є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Бруновська

Суддя В.С. Затолочний

Суддя З.М. Матковська

Постанова складена в повному обсязі 06.11.2018 року.