Справа № 820/3527/18
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2018-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2018 р. м. ХарківСправа № 820/3527/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Макаренко Я.М.

суддів: Бартош Н.С. , Бенедик А.П.

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

представника позивача Мосейчук А.М.

представника відповідача Потапенко І.О.

представника позивача Іванова А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства "АІВ ГРУП" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.07.2018р., головуючий суддя І інстанції Заічко О.В., повне рішення складено 02.08.2018 р. по справі № 820/3527/18

за позовом Приватного підприємства "АІВ ГРУП"

до Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "АІВ ГРУП" (надалі по тексту позивач, ПП "АІВ ГРУП") звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області (надалі по тексту відповідач, ГУ ДФС у Харківській області), в якому просило суд:

-скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області № від 02.11.2017 року .

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.07.2018 року у задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства "АІВ ГРУП" ( , 62414, Харківська область, Харківський район, с. Липці, вул. Пушкінська, буд.1-А, оф. 2-2) до Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська,46, ) про скасування податкового повідомлення-рішення відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необгрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначив, що висновки перевірки, на підставі яких були винесено оскаржуване податкове повідомлення - рішення, спростовуються наявними у позивача первинними документами бухгалтерського та податкового обліку, які, в свою чергу, свідчать про реальне здійснення спірних господарських операцій.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому, посилаючись на законність та обгрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду першої інстанції-без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що контролюючим органом була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПП "АІВ Груп" (п.н. 35707877) з питань правильності визначення повноти нарахування та сплати податку на додану вартість по взаємовідносинах з постачальниками: ТОВ "Апітрейдс" (п.н. 40822930) за період з 01.12.16 р. по 31.12.16р., ТОВ "ППР Ампрокс"(п.н.41005890) за період 01.01.17 р. по 31.01.17 р., ТОВ "БЦ Інвест" (п.н. 40372701) за період з 01.05.16 р. по 30.09.16 р., а також податкових зобов'язань по ланцюгу постачання та придбання, що містяться у податкових деклараціях з ПДВ за травень-вересень , грудень 2016 року, січень 2017 року.

За результатами проведеної позапланової виїзної перевірки складено акт №15687/20-40-14-21-07 від 17.10.2017 р. ( т.1 а.с. 22-55)

В ході перевірки було встановлено наступні порушення:

1. ст. 185, 187 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено зобов'язання на суму 203 949 грн., в тому числі за травень 2016 в сумі 18 649, 28 грн., червень 2016 року в сумі 13 280, 69 грн., липень 2016 року в сумі 15 210, 32 грн., серпень 2016 в сумі 29 256, 11 грн., вересень 2016 року 33 838, 47 грн., за грудень 2016 року в сумі 50 779, 97 грн., за січень 2017 року в сумі 42 933, 95 грн.;

2. п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6, ст. 198, п. 200.1, ст. 201 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено завищення податкового кредиту, всього на суму 177 958,00 грн., в тому числі за травень 2016 року на суму 8 333,3 грн., за червень 2016 року на суму 14 083,3 грн., за липень 20116 року на суму 13 333,3 грн. за серпень 2016 року на суму 25 000,00 грн., за вересень 2016 року на суму 28 666,67 грн., за грудень 2016 року на суму 47 163,00 грн., за січень 2017 року на суму 41378,00 грн;

3. перевіркою ПП "АІВ Груп" не підтверджено реальність здійснення господарських операцій, їх реальності та повноти відображення в обліку по взаємовідносинам з постачальниками: ТОВ "Апітрейдс", ТОВ "ППР Ампрокс", ТОВ "БЦ Інвест", а також з покупцями по ланцюгу подальшої реалізації, а саме: ТОВ фірма "Діана", ТОВ "Дівія-трейд", ТОВ "Експандіа, ТОВ "СІ ЕН ДЖІ".

На підставі висновків акту перевірки, контролюючим органом відносно позивача складено податкове повідомлення - рішення № від 02.11.2017 року яким зменшено суму зобов'язань з ПДВ на 203949 грн. та зменшено суму податкового кредиту з ПДВ на 177958 грн. ( т.1 а.с.56).

Позивач, не погодившись з зазначеним рішенням, оскаржив його до суду.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб'єктів владних повноважень, суд зобов'язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів, перевіряючи податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області № від 02.11.2017 року на відповідність вимогам, наведеним у ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а також подані сторонами по справі докази, приходить до висновку, що вказане рішення прийнято обґрунтовано, з огляду на наступне.

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що підставою для прийняття контролюючим органом спірного податкового повідомлення - рішення, при наявності матеріалів податкової інформації інших контролюючих органів, є висновки контролюючого органу про непідтвердження ТОВ "АІВ Груп" реальності придбання товарів та послуг від контрагентів з ТОВ "Апітрейдс", ТОВ "ППР Ампрокс", ТОВ "БЦ Інвест", що призвело до неможливої подальшої їх реалізації.

Колегія суддів погоджується з такими висновками контролюючого органу, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі-Закон) первинний документ-документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

З урахуванням пункту 2 статті 3 Закону фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до пунктів 1 та 2 статті 9 Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з пунктом 2.1 та 2.4 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за № 168/704 (далі - Положення), в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Відповідно до ст. 185 ПК України, об'єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом. З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Згідно ст. 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України ( в редакції після внесення змін Законом № 1797-VIII від 21.12.2016, а в редакції, до внесення змін зазначеним законом - до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу).

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду ( в редакції після внесення змін Законом № 1797-VIII від 21.12.2016, а в редакції, до внесення змін зазначеним законом - податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду).

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно п. 201.1, 201.10 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Як вбачається з матеріалів справи, у перевіряємому періоді позивач мав господарські взаємовідносини з ТОВ "Апітрейдс", ТОВ "ППР Ампрокс", ТОВ "БЦ Інвест".

Так, між позивачем та ТОВ "ППР Ампрокс" укладено договір про надання клінінгових послуг від 03.01.2017 №01/01/17 (далі - Договір), в якому ТОВ "ППР Ампрокс" - Виконавець та ПП "АІВ Груп " - Замовник та виконавець зобов'язується за заявкою замовника власними силами, з використанням власних витратних матеріалів надавати клінінгові послуги. Замовник зобов'язується прийняти та оплатити надані йому послуги в порядку й на умовах визначених цим договором ( т.1 а.с.66-69).

Відповідно до п.п. 1.2 - 1.4. Договору сторони домовились, що питання ціни, об'єму і характеру послуг будуть визначатися і затверджуватися в окремих документах, а саме: Специфікаціях, Акті узгодження ціни та Заявці, - які є невід'ємною частиною Договору.

У Специфікації № б/н до Договору від 03.01.17 р. сторони погодили тільки вид послуг (клінінгові послуги) які будуть надаватися, визначили одиницю виміру послуг і їх вартість за одну годину, без зазначення місця виконання послуг, площі приміщення та переліку видів робіт.

У Заявці № б/н до Договору від 03.01.17 р. зазначено, що позивач просив надати клінінгові послуги, до яких входило: сухе та вологе прибирання, мийка фасадів, прибирання снігу, генеральне та підтримуюче прибирання за адресами: м. Харків, вул. Бучми, буд. 1Б, м. Харків, вул. Культури, буд.8, м. Харків, Академіка Павлова, буд. 44Б. ( т.1 а.с.70-71).

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем до матеріалів справи надано специфікацію, заявку, акт здачі - приймання робіт ( надання - послуг) від 31.01.2017 р., докази оплати та податкову накладну № 61 від 31.01.2017 року, що виписана ТОВ "ППР Ампрокс" на користь позивача. ( т.1 а.с.72-74, т.3 а.с.56)

Між тим, колегія суддів зазначає, що надані позивачем заявка та акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) не підтверджують реальність господарських операцій, оскільки надана позивачем заявка № б/н до Договору від 03.01.17 р. не містить об'єму наданих послуг, а саме площі приміщень за кожною адресою яка підлягала прибиранню, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) містить лише найменування послуг ( клінінгові послуги ) та їх вартість, проте не містить об'єм виконаних робіт, суті робіт, об'єктів на яких здійснювались роботи, кількість фахівців, які виконували роботи та кількість витрачених годин на виконання роботи, тобто, такий акт не містить конкретизації наданих послуг.

Оскільки, заявка не містить об'єму наданих послуг, акт містить лише назву послуг (клінінгові послуги) та їх вартість, проте не розкриває фактичний обсяг та предмет виконаних робіт, то в силу ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст. 44 Податкового кодексу України, п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р. за № 168/704) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, а відтак заявка та акт не сприймаються судом як належний та допустимий доказ реальності вчинення господарських операцій.

Також, між позивачем та ТОВ "Апітрейдіс" укладено договір про надання клінінгових послуг №01/12/16 від 01.12.2016 року (далі - Договір), в якому ТОВ "Апітрейдіс" - Виконавець, та "АІВ Груп" - Замовник та Виконавець зобов'язується надати замовнику послуги відповідно до рахунку - фактури, Замовник зобов'язується прийняти та оплатити надані йому послуги в порядку й на умовах визначених цим договором ( т.1 а.с.57-59).

У Специфікації № б/н до Договору від 01.12.16 р. сторони погодили тільки вид послуг (клінінгові послуги) які будуть надаватися, визначили одиницю виміру послуг і їх вартість за одну годину, без зазначення місця виконання послуг, площі приміщення та переліку видів робіт.

У Заявці № б/н до Договору від 01.12.16 р. зазначено, що позивач просив надати клінінгові послуги, до яких входило: сухе та вологе прибирання, мийка фасадів, прибирання снігу, генеральне та підтримуюче прибирання за адресами: м. Харків, вул. Бучми, буд. 1Б, м. Харків, вул. Культури, буд.8, м. Харків, Академіка Павлова, буд. 44Б. ( т.1 а.с.60-61).

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем до матеріалів справи надано специфікацію, заявку, акт здачі - приймання робіт ( надання - послуг) від 31.12.2016 р., докази оплати та податкову накладну № 222 від 31.12.2016 року, що виписана ТОВ "Апітрейдс" на користь позивача. ( т.1 а.с.62-65, т.2 а.с. 108-109, т.3 а.с.57-58).

Між тим, колегія суддів зазначає, що надані позивачем заявка та акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) не підтверджують реальність господарських операцій, оскільки надана позивачем заявка № б/н до Договору від 01.12.2016 р. не містить об'єму наданих послуг, а саме площі приміщень за кожною адресою яка підлягала прибиранню, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) містить лише найменування послуг ( клінінгові послуги ) та їх вартість, проте не містить об'єм виконаних робіт, суті робіт, об'єктів на яких здійснювались роботи, кількість фахівців, які виконували роботи та кількість витрачених годин на виконання роботи, тобто, такий акт не містить конкретизації наданих послуг.

Оскільки, заявка не містить об'єму наданих послуг, акт містить лише назву послуг (клінінгові послуги) та їх вартість, проте не розкриває фактичний обсяг та предмет виконаних робіт, то в силу ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст. 44 Податкового кодексу України, п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р. за № 168/704) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, а відтак заявка та акт не сприймаються судом як належний та допустимий доказ реальності вчинення господарських операцій.

Також, між позивачем ( замовник) та ТОВ "БЦ Інвест" (виконавець) укладено договір про надання клінінгових послуг від 01.05.2016 року № 05-1 (далі - Договір), за яким, Виконавець зобов'язується надати замовнику послуги відповідно до рахунку - фактури. Замовник зобов'язується прийняти та оплатити надані йому послуги в порядку й на умовах визначених цим договором ( т.1 а.с.75-76).

У Специфікації № б/н до Договору від 01.05.16 р. сторони погодили тільки вид послуг (клінінгові послуги) які будуть надаватися, визначили одиницю виміру послуг і їх вартість за одну годину, без зазначення місця виконання послуг, площі приміщення та переліку видів робіт.

У Заявці № б/н до Договору від 01.05.16 р. зазначено, що позивач просив надати клінінгові послуги, до яких входило: сухе та вологе прибирання приміщень, мийка фасадів, глибоке очищення підлогового покриття, генеральне та підтримуюче прибирання за адресами: м. Харків, вул. Бучми, буд. 1Б, м. Харків, вул. Культури, буд.8, м. Харків, Академіка Павлова, буд. 44Б. ( т.1 а.с. 77-78).

Позивачем відповідно до вказаного договору було надано до матеріалів справи відповідні рахунки-фактури ( т. 1 а.с.83-85) .

На підтвердження факту надання послуг позивачем надано до матеріалів справи: специфікацію, заявку, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг); податкові накладні; платіжні доручення ( т.1 а.с.86-107, т.3 а.с.59-69).

Між тим, колегія суддів зазначає, що надані позивачем заявка та акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) не підтверджують реальність господарських операцій, оскільки надана позивачем заявка № б/н до Договору від 01.05.2016 р. не містить об'єму наданих послуг, а саме площі приміщень за кожною адресою яка підлягала прибиранню, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) містять лише найменування послуг ( клінінгові послуги ) та їх вартість, проте не містять об'єм виконаних робіт, суті робіт, об'єктів на яких здійснювались роботи, кількість фахівців, які виконували роботи та кількість витрачених годин на виконання роботи, тобто, такі акти не містять конкретизації наданих послуг.

Оскільки, заявка не містить об'єму наданих послуг, акти містять лише назву послуг (клінінгові послуги) та їх вартість, проте не розкривають фактичний обсяг та предмет виконаних робіт, то в силу ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст. 44 Податкового кодексу України, п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р. за № 168/704) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, а відтак заявка та акти не сприймаються судом як належний та допустимий доказ реальності вчинення господарських операцій.

Як вказував позивач, отримані від контрагентів послуги в подальшому реалізовувались ТОВ фірма "Діана", ТОВ "Дівія-трейд", ТОВ "Експандіа", ТОВ "СІ ЕН ДЖІ", ТОВ "АКСІОМА", в підтвердження чого позивачем надано по операціях з ТОВ "ДІАНА" ( т. 1 а.с.146-191, т.3 а.с.54-55, 78-87): договір № КП-0101/1 про надання клінінгових послуг від 01.01.15 р.; додаток № 1 (специфікація № 1) до договору від 01.01.15 р.; акт погодження ціни до Заявки № 1 від 01.01.15 р. відповідно до договору № КП-0101/1 про надання клінінгових послуг від 01.01.15 р.; додаток № 2 (Технічна карта № 1) до Договору № КП-0101/1 про надання клінінгових послуг від 01.01.15 р.; акти здачі-прийняття робіт (надання послуг); податкові накладні; договір № 1 про надання клінінгових послуг від 01.01.17 р.; специфікація № 1 до Договору № 1 від 01.01.17 р.; заявка № 1 до Договору № 1 від 01.01.17 р.; акт погодження ціни до Заявки № 1 від 01.01.17 р.; додаткова угода № 1 до Договору № 1 від 01.01.18 р.; податкова накладна № 7 від 31.01.17 р., платіжні доручення, по операціях з ТОВ "Дівія-трейд" ( т.1 а.с.192 - 230, т.3 а.с.70-77): договір № ДУ15-288 про надання клінінгових послуг від 18.11.15 р., додаткова угода до Договору № ДУ15-288 від 18.11.15 р.; додаткова угода до Договору № ДУ15-288 від 01.02.16 р.; заявка № 1 до Договору № ДУ15-288 від 01.02.16 р.; акт погодження ціни до Заявки № 1 до Договору № ДУ15-288 від 01.02.16 р.; специфікація № 2 до Договору № ДУ15-288 від 01.02.16 р.; додаткова угода до Договору № ДУ15-288 від 01.12.16 р.; акт погодження ціни до Договору № ДУ15-288 від 01.12.16 р.; додаткова угода до Договору № ДУ15-288 від 02.10.16 р.; специфікація № 2 до Договору № ДУ15-288 від 02.10.16 р.; заявка № 2 до Договору № ДУ15-288 від 02.10.16 р.; акт погодження ціни до Заявки № 2 до Договору № ДУ15-288 від 02.10.16 р.; додаткова угода до Договору № ДУ15-288 від 01.12.16 р.; акт погодження ціни до Договору № ДУ15-288 від 01.12.16 р.; додаткова угода до Договору № ДУ15-288 від 01.04.16 р.; акт погодження ціни до Заявки № 2 до Договору № ДУ15-288 від 01.04.16 р.; додаткова угода до Договору № ДУ15-288 від 01.04.16 р.; акт погодження ціни до Заявки № 1 до Договору № ДУ15-288 від 01.04.16 р.; додаткова угода до Договору № ДУ15-288 від 30.12.16 р.; додаткова угода до Договору № ДУ15-288 від 01.02.16 р.; акт погодження ціни до заявки № 1 до Договору № ДУ15-288 від 01.02.16 р.; додаткова угода до Договору № ДУ15-288 від 29.12.17 р.; заявка № 4 до Договору № ДУ15-288 від 18.10.17 р.; cпецифікація № 4 до Договору № ДУ15-288 від 18.10.17 р.; акт погодження ціни до Заявки № 4 до Договору № ДУ15-288 від 18.10.17 р.; заявка № 3 до Договору № ДУ15-288 від 18.10.17 р.; специфікація № 3 до Договору № ДУ15-288 від 18.10.17 р.; акт погодження ціни до заявки № 3 до Договору № ДУ15-288 від 18.10.17 р.; додаткова угода до Договору № ДУ15-288 від 29.12.17 р.; заявка № 5 до Договору № ДУ15-288 від 29.12.17 р.; специфікація № 5 до Договору № ДУ15-288 від 29.12.17 р.; акт погодження ціни до Заявки № 5 до Договору № ДУ15-288 від 29.12.17 р.; акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000004 від 31.01.17 р.; акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000055 від 31.12.16 р.; акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000046 від 30.11.16 р.; акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000042 від 31.10.16 р.; акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000031 від 31.07.16 р.; акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000019 від 31.05.16 р.; податкові накладні; платіжні доручення, по операціях з ТОВ "Експандіа" ( т.1 а.с.231-249, т.2 а.с 1- 18, т.3 а.с.104-115) : Договір № 06/07/2016 про надання клінінгових послуг від 06.07.16 р.; специфікація до Договору № 06/07/2016 від 06.07.16 р.; додаткові послуги до Договору № 06/07/2016 (Додаток № 3) від 06.07.16 р.; додаткова угода № 1 до Договору № 06/07/2016 від 01.01.17 р.; специфікація до Договору № 06/07/2016 згідно з Додатковою угодою № 1 від 01.01.17 р.; додаткові послуги до Договору № 06/07/2016 б/н.; додаткова угода № 4 до Договору № 06/07/2016 від 01.11.17 р.; додаткова угода № 3 до Договору № 06/07/2016 від 01.11.17 р.; додаткова угода № 2 до Договору № 06/07/2016 від 15.02.17 р.; специфікація до Договору № 06/07/2016 згідно з Додатковою угодою № 2 від 15.02.17 р.; специфікація до Договору № 06/07/2016 від 01.12.17 р.; акт узгодження ціни до Договору № 06/07/2016 від 06.07.16 р.; акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000005 від 31.01.17 р.; акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000056 від 31.12.16 р.; акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000047 від 30.11.16 р.; акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000043 від 31.10.16 р.; акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000039 від 30.09.16 р.; акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000037 від 31.08.16 р.; податкова накладна № 6 від 30.09.16 р.; податкова накладна № 5 від 31.10.16 р.; податкова накладна № 3 від 30.11.16 р.; податкова накладна № 6 від 31.12.16 р.; податкова накладна № 6 від 31.01.17 р.; податкова накладна № 6 від 31.08.16 р., платіжні доручення, по операціях з ТОВ "СІ ЕНД ДЖІ" ( т.2 а.с.19 -55, т.3 а.с.89-103 ): договір № КП-0112/1 про надання клінінгових послуг від 01.11.14 р.; акти здачі-прийняття робіт (надання послуг); додаткова угода про продовження дії Договору № КП-0112/1 від 31.12.15 р.; податкові накладні; платіжні доручення, по операціях з ТОВ "Аксіома" ( т.2 а.с.56 - 72, т.3 а.с.88): договір про надання клінінгових послуг № 1/11/2016 року від 01.11.2016 року, специфікації, податкові накладні № 6 від 30.11.16 р.; № 9 від 31.12.16 р.; № 10 від 31.01.17 р.; № 4 від 31.01.17 р., акти здачі-прийняття робіт (надання послуг); платіжні доручення.

Також, позивачем, на підтвердження реальності угод щодо подальшого ланцюгу постачання, надано докази придбання миючих засобів, товарів побуту, хімії, послуг автовежі, підлогомиючої машини, відомість щодо обладнання, за допомогою яких позивачем надавались клінінгові послуги вищевказаним контрагентам ( т.1 а.с.79-81, т.3 а.с. 14-53, 116-124).

Між тим, колегія суддів зазначає, що надані позивачем акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) не підтверджують реальність господарських операцій між позивачем та ТОВ фірма "Діана, ТОВ "Дівія-трейд", ТОВ "Експандіа, ТОВ "СІ ЕН ДЖІ", ТОВ "АКСІОМА", оскільки містять лише найменування послуг, проте не містять об'єм виконаних робіт, суті робіт, об'єктів на яких здійснювались роботи, кількість фахівців, які виконували роботи та кількість витрачених годин на виконання роботи, тобто, такі акти не містять конкретизації наданих послуг.

Також, колегія суддів зазначає, що надані позивачем первинні документи не підтверджують реальність спірних господарських операцій, за якими був сформований податковий кредит, оскільки позивачем не надано доказів зміни майнового стану позивача в результаті укладених правочинів та по ланцюгу подальшої реалізації, а саме: виписок по рахункам щодо руху коштів, оборотно - сальдових відомостей тощо.

Також, колегія суддів зазначає, що позивачем не надано доказів та не доведено суду наявності економічної обґрунтованості та доцільності придбання позивачем клінінгових послуг від ТОВ "Апітрейдс", ТОВ "ППР Ампрокс", ТОВ "БЦ Інвест" з метою подальшого використання, шляхом надання таких послуг ТОВ фірма "Діана, ТОВ "Дівія-трейд", ТОВ "Експандіа, ТОВ "СІ ЕН ДЖІ", ТОВ "АКСІОМА".

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що реальність спірних правочинів, укладених позивачем з ТОВ "Апітрейдс", ТОВ "ППР Ампрокс", ТОВ "БЦ Інвест" позивачем не доведена.

Оскільки позивачем безпосередньо клінінгові послуги не надавались, а підприємство позивача лише було посередником у наданні таких послуг, при цьому реальність правочинів укладених з ТОВ "Апітрейдс", ТОВ "ППР Ампрокс", ТОВ "БЦ Інвест" позивачем не доведено, то зазначене виключає відповідно реальність угод по ланцюгу подальшої реалізації з ТОВ фірма "Діана, ТОВ "Дівія-трейд", ТОВ "Експандіа, ТОВ "СІ ЕН ДЖІ", ТОВ "АКСІОМА", що свідчить про неправомірність формування відповідних податкових зобов'язань та податкового кредиту.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що безпідставними є висновки відповідача щодо непідтвердження взаємовідносин ПП "АІВ Груп" з покупцями по ланцюгу подальшої реалізації, а саме: ТОВ фірма "Діана, ТОВ "Дівія-трейд", ТОВ "Експандіа, ТОВ "СІ ЕН ДЖІ", ТОВ "АКСІОМА", оскільки контролюючим органом не витребовувались документи щодо взаємовідносин із зазначеними вище покупцями послуг (продукції) у ПП "АІВ Груп" та відповідно не досліджувались при перевірці, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки згідно запиту ГУ ДФС у Харківській області від 31.07.2017 року № 1710/10/20-40-14-21-16 контролюючий орган пропонував позивачу надати копії документів, що безпосередньо стосуються господарських операцій із постачальниками та покупцями, а також інформацію щодо використання товарів та послуг у власній господарській діяльності та в акті перевірки контролюючим органом викладено аналіз операцій з вказаними контрагентами.

Також, посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що всі первинні документи за спірними господарськими операціями, в тому числі і акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) мають всі необхідні відомості та відповідають вимогам чинного законодавства України, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки пунктом 2.4 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за № 168/704 в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин визначено, що первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назву документа (форми), дату і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, проте акти здачі-приймання робіт (надання послуг) зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі) не містять, а тому такі акти не відповідають вимогам чинного законодавства.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги позивача колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення-без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "АІВ ГРУП" залишити без задоволення .

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.07.2018 по справі № 820/3527/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) Н.С. Бартош А.П. Бенедик
Повний текст постанови складено 05.11.2018.