Справа № 2340/2849/18
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2018-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 року справа № 2340/2849/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі :

головуючого судді - Руденко А.В.,

за участю:

секретаря Сачинської В.С.,

представника позивача ОСОБА_1 (за довіреністю)

представника відповідача ОСОБА_2 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом приватного підприємства Охоронна компанія Пересвіт до Державної фіскальної служби України про зобовязання зареєструвати податкову накладну, -

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось приватне підприємство Охоронна компанія Пересвіт з позовною заявою до Державної фіскальної служби України, в якій просить зобовязати Державну фіскальну службу України зареєструвати складену позивачем податкову накладну за порядковим номером 1 на суму 33381 грн. 60 коп. з ПДВ від 30.06.2018 в день її фактичного відправлення, а саме: 09.07.2018.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що дії відповідача щодо відмови у реєстрації податкової накладної з підстав відсутності Договору приєднання до договору про визнання електронних документів є протиправним з огляду на те, що 21.05.2018 позивачем укладено Договір приєднання до договору про визнання електронних документів. Позивач також вказує, що відмова відповідача не містить причин відмови у прийнятті податкової накладної №1 від 30.06.2018, що визначені в п. 9 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 29.12.2010 №1246.

30 серпня 2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позову та зазначає, що 09.07.2018 позивачем подано на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкову накладну №1 від 30.06.2018. У звязку з тимчасовим призупиненням дії договору про визнання електронних документів Головним управлінням ДФС у Черкаській області подана позивачем податкова накладна не була прийнята та не зареєстрована.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов з підстав, викладених в адміністративному позові.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позову з підстав, зазначених у відзиві на позов. Представник відповідача додатково зазначив, що враховуючи інформацію, отриману від оперативного управління ГУ ДФС у Черкаській області про не встановлення місцезнаходження фактичного проведення господарської діяльності ПП «Охоронна компанія «Пересвіт», з метою унеможливлення використання сторонніми особами посиленого сертифікату відкритого ключа ЄЦП, та відповідно недопущення втрат бюджету ГУ ДФС у Черкаській області 22.02.2018 було прийнято рішення про тимчасове призупинення дії договору про визнання електронних документів позивача; після повторного виходу за місцезнаходженням платника податків, 01.06.2018 та 13.07.2018 приймалися рішення про залишення без змін рішення про тимчасове призупинення дії договору про визнання електронних документів ПП «Охоронна компанія «Пересвіт».

У звязку з тимчасовим призупиненням дії договору про визнання електронних документів подана позивачем податкова накладна не була прийнята.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив таке.

Приватне підприємство Охоронна компанія Пересвіт зареєстроване як юридична особа 23 листопада 2005 року; основний вид діяльності: діяльність приватних охоронних служб (80.10).

21 травня 2018 року приватне підприємство «Охоронна компанія «Пересвіт» приєдналась до Договору про визнання електронних документів згідно поданої заяви про приєднання від 21.05.2018 №1, що підтверджується квитанцією №2.

30 червня 2018 року приватним підприємством «Охоронна компанія «Пересвіт» (Постачальник) складено податкову накладну №1 про надання послуг забезпечення комплексної безпеки на обєкті дочірнього підприємства «Адідас-Україна» (Покупець) на суму 33381,60 грн, в т.ч. ПДВ 5563,60 грн, та подано її на реєстрацію.

09 липня 2018 року автоматизованою системою «Єдине вікно подання електронних документів» ДФС України надіслано позивачу квитанцію № 1 про неприйняття документа у звязку з тим, що відсутній укладений з платником договір приєднання, який визначає права та обовязки сторін в процесі електронного документообігу. Запропоновано надіслати заяву про приєднання до договору.

Приватне підприємство «Охоронна компанія «Пересвіт» направило заяву від 09.07.2018 №1 про приєднання до договору про визнання електронних документів від 30.11.2017 №2301001. Документ не було прийнято у звязку з тим, що діє Договір про визнання електронних документів від 21.05.2018 №1 (квитанція №1 від 09.07.2018).

Не погоджуючись з неприйняттям для реєстрації податкової накладної, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до приписів п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з п. 201.7. ст. 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пункт 201.10 статті 201 ПК України визначає, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених п. 201.1 цієї статті та/або п. 192.1 ст. 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 (далі - Порядок № 1246), податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Відповідно до п. 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки:

відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту);

чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу;

наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу;

наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.);

наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;

факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;

наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування;

дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція) (п. 13 Порядку №1246).

Згідно з п. 14 Порядку №1246 квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Матеріалами справи підтверджується, що 09 липня 2018 року позивачем було подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 30.06.2018 №1, отримання якої контролюючим органом підтверджується відповідною квитанцією.

Вказаний електронний документ не був прийнятий та не зареєстрований контролюючим органом з підстави, зазначеної у квитанції № 1, а саме: «Відсутній укладений з платником Договір приєднання, який визначає права та обовязки сторін в процесі електронного документообігу».

Вище судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 21 травня 2018 року приватне підприємство «Охоронна компанія «Пересвіт» приєдналось до Договору про визнання електронних документів згідно поданої заяви про приєднання від 21.05.2018 №1, що підтверджується квитанцією №2.

В письмовому відзиві на позов від 29.08.2018 представником відповідача було зазначено, що враховуючи інформацію, отриману від оперативного управління ГУ ДФС у Черкаській області про не встановлення місцезнаходження фактичного проведення господарської діяльності ПП «Охоронна компанія «Пересвіт», з метою унеможливлення використання сторонніми особами посиленого сертифікату відкритого ключа ЄЦП, та відповідно недопущення втрат бюджету ГУ ДФС у Черкаській області, 22 лютого 2018 року було прийнято рішення про тимчасове призупинення дії договору про визнання електронних документів позивача. У звязку з тимчасовим призупиненням дії договору про визнання електронних документів Головним управлінням ДФС у Черкаській області подана позивачем податкова накладна не була прийнята та зареєстрована.

Вирішуючи спір, з огляду на аргументацію відповідача, суд враховує, що основні організаційно-правові засади електронного документообігу, використання електронних документів, правовий статус електронного цифрового підпису регулюються Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг" від 22.05.2003 N 851-IV (далі по тексту - Закон N 851-IV).

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону N 851-IV електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини суб'єктів електронного документообігу.

Суб'єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, та встановлюють для них систему (способи) захисту (ч. 1 ст. 15 Закону N 851-IV) .

Згідно зі ст. 16 цього Закону суб'єкти електронного документообігу користуються правами та мають обов'язки, які встановлено для них законодавством.

Якщо в процесі організації електронного документообігу виникає необхідність у визначенні додаткових прав та обов'язків суб'єктів електронного документообігу, що не визначені законодавством, такі права та обов'язки можуть встановлюватися цими суб'єктами на договірних засадах.

Тобто, порядок закріплення переліку прав та обов'язків сторін, що виникають в процесі організації електронного документообігу між ними, чітко визначені, а саме: у законах та інших нормативно-правових актів та/або у відповідному договорі, укладеному між такими сторонами.

Суд враховує, що право контролюючого органу на призупинення дії договору про визнання електронних документів, нормами чинного законодавства та затвердженою у встановленому законом порядку типовою формою договору про визнання електронних документів контролюючому органу не надано.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на чинність Договору про визнання електронних документів від 21.05.2018, суд дійшов висновку про відсутність у контролюючого органу правових підстав для неприйняття для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної ПП «Охоронна компанія «Пересвіт» №1 від 30.06.2018 на суму 33381,60 грн, в т.ч. ПДВ 5563,60 грн.

У свою чергу визнання неправомірним неприйняття податкової накладної для реєстрації тягне настання наслідків, передбачених у п. 201.10 ст. 201 ПК України, тобто податкова накладна вважається прийнятою протягом того операційного дня, коли вона була надіслана платником податків для реєстрації. Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України у рішенні від 16.09.2015 у справі № 21-1465а15 та Вищого адміністративного суду України викладеною в ухвалі від 16.05.2017 у справі №816/413/16.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зі змісту ч. 2 ст. 245 КАС України вбачається, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про: визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Керуючись вимогами ст. 245 КАС України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та визнання протиправними дій ДФС України щодо відмови у реєстрації податкової накладної №1 від 30.06.2018, зобовязання ДФС України вважати зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладених податкову накладну приватного підприємства «Охоронна компанія «Пересвіт» №1 від 30.06.2018 на загальну суму 33381 грн. 60 коп., протягом операційного дня, коли її було надіслано платником податків, а саме: 09 липня 2018 року.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, судові витрати позивача по сплаті судового збору у сумі 704 грн. 80 коп. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов приватного підприємства Охоронна компанія Пересвіт задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8; ) щодо відмови у реєстрації податкової накладної №1 від 30.06.2018 на загальну суму 33381 грн. 60 коп., в т.ч. ПДВ 5563 грн. 60 коп., складеної приватним підприємством «Охоронна компанія «Пересвіт» (18006, м. Черкаси, бул. Шевченка, 419, кв. 13; ).

Зобовязати Державну фіскальну службу України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8; ) вважати зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладених податкову накладну приватного підприємства «Охоронна компанія «Пересвіт» (18006, м. Черкаси, бул. Шевченка, 419, кв. 13; ) №1 від 30.06.2018 на загальну суму 33381 грн. 60 коп., в т.ч. ПДВ 5563 грн. 60 коп., протягом операційного дня, коли її було надіслано платником податків, а саме: 09 липня 2018 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8; ) на користь приватного підприємства «Охоронна компанія «Пересвіт» (18006, м. Черкаси, бул. Шевченка, 419, кв. 13; ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складенням повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений 05 листопада 2018 року.

Суддя А.В. Руденко