Справа № 1640/3233/18
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2018-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 рокум. ПолтаваСправа № 1640/3233/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 /надалі - позивач/ звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Полтавській області /надалі відповідач, ГУ Держгеокадастру у Полтавській області/ про:

- визнання протиправною бездіяльності у вирішенні заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність площею 1,67 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Вороньківської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області;

- зобов'язання ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність площею 1,67 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Вороньківської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона 17 липня 2018 року звернулася із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 1,67 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Вороньківської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області. Листом ГУ Держгеокадастру у Полтавській області №6223/0/26-18 від 26 липня 2018 року їй повідомлено, що за інформацією відділу у Чорнухинському районі ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Полтавській області вказана земельна ділянка відноситься до земель колективної власності. Оскільки до повноважень Держгеокадастру належить розпорядження лише землями державної власності, правових підстав для задоволення її клопотання немає. Також зазначила, що відповідачем не надано обґрунтованої відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою із зазначенням підстав для такої відмови, передбачених статтею 118 Земельного кодексу України /а.с. 6/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

03 жовтня 2018 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, оскільки спірна земельна ділянка відноситься до земель колективної власності Селянської спілки імені ОСОБА_3 на підставі чинного Державного акта на право колективної власності на землю серії ПЛ від 11 червня 1996 року, а тому у ГУ Держгеокадастру у Полтавській області відсутні повноваження щодо розпорядження цією земельною ділянкою /а.с. 15-18/.

У судове засідання учасники справи не з'явилися.

Відповідно до частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності /а.с. 44/.

Відповідач явку свого уповноваженого представника до суду не забезпечив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином /а.с. 30/.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до частини першої цієї ж статті неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Зважаючи на те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи та про причини неявки суд не повідомив, суд визнав за можливе розглядати справу за його відсутності.

Згідно з частиною дев'ятою статті 205 згаданого Кодексу якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладене та достатність наявних у справі доказів, а також на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд дійшов висновку про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі частини четвертої статті 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини справи та відповідні до них правовідносини.

17 липня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Полтавській області із заявою від 17 липня 2018 року (вх. С-10249/0/25-18 від 17 липня 2018 року) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність площею 1,67 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Вороньківської сільської ради Решетилівського району Полтавської області за межами населеного пункту /а.с.19/.

До вказаної заяви ОСОБА_1 додано копії паспорта, ідентифікаційного номера, погодження сільської ради, довідки сільської ради про наявність земельної ділянки та графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки /а.с. 19-20/.

ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Полтавській області №6223/0/26-18 від 26 липня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено, оскільки за інформацією відділу у Чорнухинському районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області вищезазначена земельна ділянка відноситься до земель колективної власності, а відповідно до пункту "є" статті 15-1 Земельного кодексу України до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом /а.с. 21/.

Не погодившись з такою відповіддю відповідача, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та аргументам учасників справи, вказаним у заявах по суті, суд виходить з такого.

Згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Правовідносини у сфері забезпечення права громадян на землю врегульовані Земельним кодексом України №2768-ІІІ від 25 жовтня 2001 року /надалі - ЗК України/.

Відповідно до положень статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону /частина перша/.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування /частина друга/.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом /пункт "в" частини третьої цієї статті/.

Згідно з пунктом "б" частини першої статті 121 вказаного Кодексу громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Частиною сьомою статті 118 цього Кодексу встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

За приписом частини четвертої статті 122 цього ж Кодексу центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Таким центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 15 від 14 січня 2015 року є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр).

Підпунктом 13 пункту 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 333 від 29 вересня 2016 року, визначено, що Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Враховуючи викладене, до повноважень відповідача належить розпорядження землями державної власності.

Наявним у матеріалах справи Державним актом на право колективної власності на землю серії ПЛ, виданим 11 червня 1996 року Вороньківською сільською Радою народних депутатів, підтверджується, що земельна ділянка, яку бажав отримати позивач, передана у колективну власність Селянській спілці імені ОСОБА_3, с. Вороньки / а.с. 22-25/.

Відповідно до статті 23 Земельного кодексу України № 561-ХІІ від 18 грудня 1990 року, діючого до набрання чинності Земельним кодексом України № 2768-III від 25 жовтня 2001 року, право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян.

Згідно з частиною першою статті 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Статтею 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними, якщо реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

Державний акт про право колективної власності на земельну ділянку серії ПЛ від 11 червня 1996 року оформлений належним чином та доказів визнання протиправним та скасування цього акта суду не надано.

А відтак, суд дійшов висновку, що Державний акт на право колективної власності на землю серії ПЛ 11 червня 1996 року є належним доказом, що підтверджує право колективної власності на земельну ділянку, яку бажала отримати позивач.

За змістом відомостей ОСОБА_2 управління статистики у Полтавській області № 03.3-19/589 від 22 жовтня 2018 року в Загальносоюзному класифікаторі підприємств та організацій в 1993 році значився суб'єкт з назвою СОЮЗ ОСОБА_4 КАРЛА МАРКСА ЧОРНУХИНСЬКОГО РАЙОНА ПОЛТАВСЬКОЙ ОБЛАСТИ (ідентифікаційний код 03770336).

До Державного реєстру звітних (статистичних) одиниць України суб'єкт (ідентифікаційний код 03770336) був включений з назвою СПІЛКА ОСОБА_5ОСОБА_3. З цією ж назвою суб'єкта включено до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) в 1996 році.

30 березня 2000 року в ЄДРПОУ було внесено зміну щодо назви суб'єкта за ідентифікаційним кодом 03770336 - "Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕМП" /а.с.32/.

Згідно з пунктом 6 Положення про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 118 від 22 січня 1996 року, ідентифікаційний код зберігається за суб'єктом, якому він присвоєний протягом усього періоду його існування і є єдиним. У разі перетворення юридичної особи зберігається її ідентифікаційний код.

Також Головне управління статистики у Полтавській області повідомило, що станом на 22 жовтня 2018 року Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕМП" () вилучено з бази даних (правовий статус суб'єкта - юридична особа; 37140, Полтавська область, Чорнухинський район, с. Вороньки; дані про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи: місце проведення державної реєстрації припинення Чорнухинська районна державна адміністрація Полтавської області, дата реєстрації припинення 06 березня 2007 року, причина ліквідації у зв'язку з визнанням її банкрутом; номер запису 2000144) /а.с.32/.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, залученим до матеріалів справи, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕМП" () припинено 06 березня 2007 року за судовим рішенням, номер запису 2000144 /а.с. 34-36/.

Доказів того, що земельна ділянка Спілки селян ім. Карла Маркса та в подальшому Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕМП" була передана в установленому законодавством порядку до державної власності, суду не надано.

Діючим Земельним кодексом України № 2768-ІІІ від 25 жовтня 2001 року, прийнятим у зв'язку із втратою чинності Земельним кодексом України № 561-ХІІ від 18 грудня 1990 року, не врегульований процес припинення права колективної власності на земельну ділянку та її подальший перехід у державну чи комунальну власність та не встановлений орган, уповноважений приймати рішення про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність. Відсутність будь-якого законодавчого врегулювання цього питання не означає, що землі колективної власності автоматично перейшли у державну власність.

Погоджуючись із доводом позивача, що відповідно до діючої редакції статті 78 ЗК України серед форм власності на землю не існує такої форми власності як колективна, суд, разом з тим, зауважує, що підстави припинення права власності на земельну ділянку визначені у статті 28 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року та у статті 140 Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року і є вичерпними.

Доказів, які б підтверджували припинення права колективної власності на землю, матеріали справи не містять.

У постанові від 06 червня 2018 року у справі 816/1618/17 (номер рішення в ЄДРСР 74550313) Верховний Суд сформулював правову позицію, що зміни, які відбулися в земельному законодавстві після видачі Державного акта на право колективної власності на землю та відсутність у новому законодавстві колективної форми власності, не можуть бути підставою для припинення колективної власності на землю.

Враховуючи, що спірна земельна ділянка належить до колективної власності, суд дійшов висновку, що у відповідача відсутні повноваження розпоряджатися цією земельною ділянкою, в тому числі і надавати дозвіл позивачу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

Зважаючи на викладене, позов задоволенню не підлягає.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (вул. Шевченка, буд. 9, с. Харсіки, Чорнухинський район, Полтавська область, 37103, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Полтавській області (вул. Уютна, буд. 23, м. Полтава, Полтаська область, 36039, ідентифікаційний код 39767930) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя ОСОБА_6