Справа № 559/600/18
Суддя: Ралець Р. В.
Дата ухвалення: 2018-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 559/600/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 року

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ралець Р.В.,

секретаря судового засідання Протас Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дубно адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС ОСОБА_2 про визнання недійсною постанови в справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 1039/20900/18 від 13 березня 2018 року, винесену в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 470 МК України, винесену відносно нього, як нечинну та незаконну та скасувати її.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що постановою його визнано винним за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 гривень. Вважає, що його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки постанова винесена з порушенням строків притягнення до відповідальності. Окрім того, він повідомляв працівників митниці про технічні несправності автомобіля та неможливість вчасно його вивезти за митну територію.

Крім того, зазначає, що ст.467 МК України визначено, що якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Вважає, що оскільки правопорушення, передбачене ч.3 ст.470 МК України, не зазначене в цьому переліку, а отже не може вважатися триваючим, так як пов'язане з перевищенням встановленого ст. 95 МК України строки доставки товарів, транспортних засобів більше ніж на 10 діб і вважається вчиненим та закінченим по суті на одинадцятий день після настання строку доставки, передбаченого ст. 95 МК України.

В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача - Львівської митниці ДФС в судове засідання не з'явився, проте подав до суду відзив на позов, де зазначає, що твердження позивача ОСОБА_1 про пропуск строку притягнення його до відповідальності є безпідставним оскільки порушення, передбачене ч.3 ст.470 МК України, вчинене позивачем є триваючим, а днем виявлення такого правопорушення є фіксація в протоколі про порушення митних правил, а тому в силу ст.467 МК України строк накладення адміністративного стягнення обчислюється саме з дня виявлення. Вважає, що Львівською митницею ДФС правомірно притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, а тому просить відмовити у позові в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, суд приходить до наступного висновку.

Кожна особа, як вказується у ч.1 ст.24 МК України, має право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ст.529 МК України постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

У ч.6 ст.530 МК України зазначається, що перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Виходячи з вимог ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на зазначену норму суд під час розгляду справи щодо оскаржень рішень, дій чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинен перевірити їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Судом встановлено, що 13 березня 2018 року в.о. заступником начальника Львівської митниці ДФС ОСОБА_2 складено протокол про порушення митних правил №1039/20900/18, відповідно до якого встановлено, що в ході перевірки баз даних ЄАІС ДМС України було виявлено, що ОСОБА_1 ввіз на митну територію України 06.07.2017 року через митний пост «Грушів» Львівської митниці ДФС смугою руху спрощеного митного контролю "зелений коридор" в митному режимі "транзит" без письмового декларування та сплати всіх митних платежів автомобіль марки «VW Golf», реєстраційний номер EZD506, VIN №WVWZZZ1HZWW107409. Згідно з даними АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 11.02.2018 року не вивозився та у інший митний режим, згідно з нормами чинного законодавства - не поміщений.

На виклик Львівської митниці ДФС від 22.01.2018 року для надання пояснень щодо не вивезення автомобіля та участі у складанні протоколу про порушення митних правил ОСОБА_1 до органу доходів і зборів не з'явився, хоча був належним чином повідомлений.

У відповідності до вимог ст.192 МК України ОСОБА_1 не звертався до найближчого із повідомленням про неможливість вивезення транспортного засобу за митну територію України.

Станом на 11 лютого 2018 року відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених ст.. 460 Митного кодексу України, зазначеною особою подано не було.

Даним протоколом встановлено, що ОСОБА_1 не доставив товар-транспортний засіб марки «VW Golf», реєстраційний номер EZD506, VIN №WVWZZZ1HZWW107409 до митного органу призначення, чим перевищив встановлений Митним кодексом У країн строк доставки транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, до митного органу призначення терміном більше ніж на 10 діб, і такі її дії кваліфіковано за ч.3 ст.470 МК України.

На підставі вищевказаного протоколу, 13 березня 2018 року в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС ОСОБА_2 винесено оскаржувану постанову у справі про порушення митних правил №1039/20900/18, якою позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на суму 8500 гривень.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Правовідносини у даній справі регулюються Митним Кодексом України.

Згідно із ч.1 ст.90 Митного кодексу України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 95 МК України для автомобільного транспорту строк транзитних перевезень становить 10 діб. Частиною другою цієї статті встановлено, що до цього строку не включаються 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Частиною першою статті 192 МК України передбачено, що якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Відповідно до ч.1 та ч.4 ст.102 Митного кодексу України, митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем митного органу призначення. Митний режим транзиту також завершується поміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення в інший митний режим при дотриманні вимог, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.3 ст.470 Митного кодексу України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Із наданих суду копій матеріалів справи про порушення митних правил, зокрема із витягів з бази даних ДФС України, підтверджується те, що позивач ОСОБА_1 06 липня 2018 року о 19 годині 39 хвилин через митний пост «Грушів» Львівської митниці ДФС ввіз на митну територію України автомобіль марки «VW Golf», реєстраційний номер EZD506, VIN №WVWZZZ1HZWW107409 в митному режимі «транзит». А відтак, з врахуванням вищенаведених вимог чинного митного законодавства України, зобов'язаний був вивезти такий з митної території України в максимальний строк до 17 липня 2017 року.

Однак, вказані дії позивач ОСОБА_1 не виконав та згідно з даними АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 11 лютого 2018 року (тобто на момент складення протоколу про порушення митних правил) не вивозився та у інший митний режим, згідно з нормами чинного законодавства - не поміщений, а тому, на переконання суду, останній перевищив встановлений статтею 95 МК України строку доставки транспортних засобів більше ніж на десять діб, тобто вчинив порушення митних правил, передбачене ч.3 ст.470 МК України.

Обставини, передбачені частиною другою статті 95 МК України у справі встановлені не були.

Посилання позивача на те, що автомобіль зазнав технічних несправностей та не може бути вивезений за межі митної території не заслуговують на увагу, оскільки позивачем не надано документальних підтверджень несправності автомобіля. Також позивачем не надано доказів направлення відповідачу заяви від 04 лютого 2018 року про неможливість вивезення автомобіля «VW Golf», реєстраційний номер EZD506, VIN №WVWZZZ1HZWW107409 за митну територію в звязку з технічними несправностями.

Щодо твердження позивача ОСОБА_1 в адміністративному позові про порушення відповідачем вимог ст.525 МК України, відповідно до якої справа про порушення митних правил розглядається не пізніше через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду справ про триваючих правопорушення митних правил, в тому числі передбачених ст.. ст. 469, 477481, 485 МК України, не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.488 МК України провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Згідно вимог ст.525 МК України, справа про порушення митних правил розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня отримання посадовою особою органу доходів і зборів або судом (суддею) матеріалів, необхідних для вирішення справи.

Відповідно до ст.523 МК України від імені митниць справи про порушення митних правил розглядаються керівниками цих митниць або їх заступниками, а від імені центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - посадовими особами, уповноваженими на це відповідно до посадових інструкцій, або іншими особами, уповноваженими на це керівником центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Враховуючи наведене, визначений ст.525 МК України п'ятнадцятиденний термін розгляду справи про порушення митних правил розпочинається з дня отримання справи керівником митниці або його заступниками, та не охоплює строки тривалості самого провадження у справі про порушення митних правил.

Також спірним питанням у даній справі є правомірність застосування до позивача ОСОБА_1М адміністративного стягнення за порушення митних правил, в частині строку його застосування.

За змістом частини першої статті 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що перелік триваючих правопорушень не є вичерпним, а лише конкретизуючи щодо окремих статей.

При цьому, в положеннях Митного кодексу України не міститься визначення триваючого правопорушення.

Триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов'язків.

Діяння (бездіяльність) позивача щодо невивезення транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, за межі території України, характеризуються тривалим невиконанням встановленого Митним Кодексом України обов'язку. Вчиняючи такі діяння, позивач перебував у стані безперервного порушення закону, тому відповідне порушення не може вважатись таким, що носить разовий характер.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.03.2018 року (справа №448/1346/15-а) щодо неоднакового застосування судами законодавства у справах про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил.

Отже, не вивезення транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту, та щодо якого існує обов'язок вивезення за межі митної території протягом 10-денного строку, є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов'язку.

Приймаючи до уваги те, що позивачем ОСОБА_1 не виконано обов'язку щодо вивезення транспортного засобу за межі митної території України, - правопорушення є триваючим, а тому доводи позивача що правопорушення, передбачене частиною 3 статті 470 Митного кодексу України не може розглядатись як триваюче і вважається вчиненим на 11 день - є необґрунтованими.

Оскільки позивач ОСОБА_1 ввіз транспортний засіб на митну територію України в режимі транзиту 06 липня 2017 року, то кінцевим терміном його вивезення за межі митної території України є 17 липня 2017 року, однак позивачем такий обов'язок виконаний не був.

Як встановлено судом, митним органом таке правопорушення виявлене 11 лютого 2018 року, що зафіксовано у протоколі про порушення митних правил від 11лютого 2018 року №1039/20900/18.

При цьому, станом на момент виявлення правопорушення, обов'язок позивача щодо вивезення транспортного засобу за межі території України протягом 10 діб, встановлений пунктом 1 частини першої статті 95 МК України, виконаний не був, що також не спростовано самим позивачем ОСОБА_1

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС ОСОБА_2 від 13 березня 2018 року в справі про порушення митних правил №1039/20900/18, була винесена у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України, отже підстави для її скасування відсутні, тому в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 72-77, 241, 243, 244-246, 250 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС ОСОБА_2 про визнання недійсною постанови в справі про порушення митних правил відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 01.112018 року.

Суддя: