Справа № 826/2649/18
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2018-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/2649/18 Суддя (судді) першої інстанції: Каракашьян С.К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.

за участю секретаря: Тищенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Державного підприємства з обслуговування повітряного руху України на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.08.2018 (дата виготовлення повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства з обслуговування повітряного руху України, третя особа: Міністерство оборони України про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Державного підприємства з обслуговування повітряного руху України, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість з виплати одноразової грошової допомоги при звільнені з військової служби в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за 37 років служби в сумі 199 013,75 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.08.2018 вищевказаний адміністративний позов задоволено частково. Зобов'язано Державне підприємство обслуговування повітряного руху України виплатити на користь ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби в розмірі 191 225,25 грн. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що ДП з обслуговування повітряного руху України є державним комерційним підприємством, яке не отримує кошти ні з державного, ні з будь-якого місцевого бюджету та не має юридичних підстав для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовців з військової служби, оскільки така виплата має здійснюватись відповідно до чинного законодавства України виключно за рахунок коштів, призначених у Державному бюджеті України на утримання Збройних Сил України.

16.10.2018 позивачем через канцелярію суду Державне підприємство обслуговування повітряного руху України подало відзив на апеляційну скаргу згідно з яким позивачу, як відрядженому до державних органів, установ і організацій військовослужбовцю державою гарантувалось, зокрема, грошове забезпечення в розмірі, не нижчому від грошового забезпечення військовослужбовців, передбаченого законодавством для військовослужбовців, які проходять військову службу в Збройних Силах України, в тому числі і виплата одноразової грошової допомоги при звільненні, а саме за рахунок відповідача, до якого відряджені зазначені військовослужбовці і в яких вони працювали, що прямо передбачено абз. 5 частини другої ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», частиною п'ятою ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», абз. 2 п. 14 постанови КМ України № 393 від 17.07.1992 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей».

У судове засідання 31.10.2018 з'явились позивач, його представник та представник відповідача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За матеріалами справи ОСОБА_2, під час проходження військової служби в Збройних Силах України наказом Міністра оборони України № 704 від 08.12.1999 відряджений зі Збройних Сил України до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України

Наказом Міністра оборони України № 534 від 02.07.2009 ОСОБА_2 звільнений з військової служби у відставку за пунктом «б» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов'язок та військову службу» (за станом здоров'я) з посади заступника начальника Служби аеронавігаційної інформації Державного підприємства обслуговування повітряного руху України.

Відповідно до наказу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України № 356/о від 24.07.2009 ОСОБА_2 звільнений з служби з вислугою років на військовій служби тривалістю 37 років 10 місяців.

ОСОБА_2 звернувся із заявою від 29.01.2018 на ім'я директора Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний календарний рік служби.

Листом № 1-26.2-471 від 05.02.2018 Державним підприємством обслуговування повітряного руху України відмовлено ОСОБА_2 в задоволенні заяви про виплату одноразової грошової допомоги, зазначивши, що Украерорух не отримує кошти з Державного бюджету України і тому не може здійснити вказану виплату та запропоновано позивачу звернутись з відповідною заявою до Міністерства оборони України.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що грошове забезпечення виплачується виходячи з окладів за посадами, займаними зазначеними особами в державних органах, установах та організаціях, до яких вони відряджені, інших виплат, установлених для відповідних працівників цих органів, установ та організацій, а також окладів за військовими (спеціальними) званнями і надбавки за вислугу років у розмірах і порядку, визначених законодавством для військовослужбовців, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, Державної кримінально-виконавчої служби. Виплата грошового забезпечення провадиться за рахунок коштів тих державних органів, установ та організацій, до яких відряджені зазначені військовослужбовці, особи начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, Державної кримінально-виконавчої служби. Тому, одноразова грошова допомога, що виплачується військовослужбовцям, які звільняються з військової служби, належить до складу грошового забезпечення військовослужбовців та виплачується за рахунок коштів тих державних органів, установ та організацій, до яких відряджені зазначені військовослужбовці.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно абзацу 1 п. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20.12.1991 (в редакції від 14.01.2018) військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров'я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв'язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв'язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Згідно частини десятої ст. 9 Закону України № 2232-XII від 25.03.1992 «Про військовий обов'язок і військову службу» (в редакції від 14.01.2018) військовослужбовці Збройних Сил України та інших військових формувань можуть бути відряджені до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі. Перелік посад, що заміщуються військовослужбовцями у таких державних органах, на підприємствах, в установах, організаціях, а також державних та комунальних навчальних закладах, затверджується Президентом України.

Відповідно до абзацу 4,5 п. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20.12.1991 (в редакції від 14.01.2018) виплата військовослужбовцям зазначеної в цьому пункті одноразової грошової допомоги при звільненні їх з військової служби здійснюється Міністерством оборони України, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на їх утримання.

Військовослужбовцям, звільненим зі служби безпосередньо з посад, займаних в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у вищих навчальних закладах із залишенням на військовій службі, виплата одноразової грошової допомоги з підстав, передбачених цим пунктом, здійснюється за рахунок коштів органів, у яких вони працювали.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що обов'язок з виплати військовослужбовцям одноразової грошової допомоги при звільненні їх з військової служби законодавець покладає як на Міністерство оборони України, так і на органи державної влади, органи місцевого самоврядування або сформовані ними органами, на підприємствах, в установах, організаціях.

Згідно п. 155 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента № 1153/2008 від 10.12.2008, за відрядженими до державних органів, підприємств, установ, організацій, державних та комунальних навчальних (освітніх) закладів військовослужбовцями та членами їх сімей зберігаються всі гарантії та пільги, передбачені законодавством для військовослужбовців. Виплата грошового забезпечення та надання інших видів забезпечення відрядженим військовослужбовцям здійснюється у порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Порядку і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних Сил, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби, відряджених до державних органів, установ та організацій, затвердженого постановою КМ України № 104 від 07.02.2001, військовослужбовцям, особам начальницького складу органів внутрішніх справ та Державної кримінально-виконавчої служби, відрядженим до державних органів, установ та організацій, виплачується грошове та здійснюється матеріальне забезпечення, передбачене законодавством для військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, особового складу органів внутрішніх справ та Державної кримінально-виконавчої служби.

При цьому грошове забезпечення виплачується виходячи з окладів за посадами, займаними зазначеними особами в державних органах, установах та організаціях, до яких вони відряджені, інших виплат, установлених для відповідних працівників цих органів, установ та організацій, а також окладів за військовими (спеціальними) званнями і надбавки за вислугу років у розмірах і порядку, визначених законодавством для військовослужбовців, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби.

Виплата одноразової грошової винагороди за підтримання високої бойової готовності військ, зразкове виконання службових обов'язків і бездоганну дисципліну відрядженим військовослужбовцям не провадиться.

Виплата грошового забезпечення провадиться за рахунок коштів тих державних органів, установ та організацій, до яких відряджені зазначені військовослужбовці, особи начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби.

Отже, оскільки виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, відрядженим до Державного підприємства з обслуговування повітряного руху України, здійснюється за рахунок коштів цього підприємства, то виплата одноразової грошової допомоги зазначеним військовослужбовцям при звільненні зі служби також здійснюється за рахунок коштів Державного підприємства з обслуговування повітряного руху України.

Зі змісту наведених положень чинного законодавства, Міноборони не здійснює нарахування та виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, відрядженим до Державного підприємства з обслуговування повітряного руху України, та не несе відповідних зобов'язань зі здійснення таких видатків.

Тобто, виплата позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні їх з військової служби повинна була здійснюватися саме Державним підприємством обслуговування повітряного руху України.

Доводи представника апелянта про те, що ДП з обслуговування повітряного руху України є державним комерційним підприємством, яке не отримує кошти ні з державного, ні з будь-якого місцевого бюджету та не має юридичних підстав для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовців з військової служби, оскільки така виплата має здійснюватись відповідно до чинного законодавства України виключно за рахунок коштів, призначених у Державному бюджеті України на утримання Збройних Сил України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Колегія суддів звертає увагу на те, що переглядає рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.08.2018 в межах апеляційної скарги Державного підприємства з обслуговування повітряного руху України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державного підприємства з обслуговування повітряного руху України залишити без задоволення, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.08.2018 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 05.11.2017.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна