Справа № 473/3789/18
Суддя: Вуїв О. В.
Дата ухвалення: 2018-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/3789/18
РІШЕННЯ

іменем України

"02" листопада 2018 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Вуїва О.В., при секретарі Заблоцькій М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання незаконною постанови про накладення адміністративного стягнення та її скасування,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління житлово-комунального господарства та капітального будівництва Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання незаконною постанови про накладення адміністративного стягнення та її скасування.

В подальшому надав суду уточнений позов до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання незаконною постанови про накладення адміністративного стягнення та її скасування в якому вказував, що 12 вересня 2018 року головний спеціаліст відділу з питань благоустрою Управління житлово-комунального господарства та капітального будівництва Вознесенської міської ради ОСОБА_2 склала відносно нього протокол про адміністративне правопорушення.

Протоколом зафіксовано порушення позивачем п.п. 3.12, 12.2.28 «Правил благоустрою, санітарного утримання територій, забезпечення чистоти і порядку в м. Вознесенську», затверджених рішенням Вознесенської міської ради від 02 червня 2008 року, №35, а саме те, що за місцем свого проживання у м. Вознесенську по вул. Кравченка, 2 ОСОБА_1 порушив правила утримання домашньої худоби (кіз) та правила утримання прилеглої до будинку території.

На підставі протоколу 24 вересня 2018 року Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Вознесенської міської ради було винесено постанову №63, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн.

Позивач вважав, що відповідачем під час здійснення адміністративного провадження не встановлено та не доведено наявність в його діяннях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, зокрема обєктивної сторони правопорушення. Зокрема обєктивна сторона правопорушення викладена не чітко, відсутня конкретизація, частина зазначених в протоколі та постанові дій позивача (порушення правил утримання худоби) взагалі не є підставою для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, передбаченої ст. 152 КУпАП. Також вказував, що адміністративна справа розглянута однобічно, не обєктивно, не безсторонньо, з грубими процесуальними порушеннями, а саме без повідомлення позивача про час та місце розгляду справи, що позбавило його можливості знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, давати пояснення, подавати докази, користуватися правничою допомогою, без врахування обставин порушення (без з'ясування місця зареєстрованого проживання позивача та особи власника будинку за місцем виявлення порушення) та особи порушника, а зміст протоколу та постанови не відповідає встановленим законом вимогам.

В зв'язку з цим ОСОБА_1 просив про визнання незаконною оскаржуваної постанови та її скасування.

01 листопада 2018 року представник відповідача ОСОБА_3 надала суду відзив на позовну заяву в якому вимоги ОСОБА_1 не визнала. При цьому вказувала, що наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, повністю підтверджена зібраними в процесі здійснення адміністративного провадження доказами, а також частковим визнанням позивачем обставин порушення. Обставини правопорушення повно та чітко зафіксовані в протоколі, перевірені та підтверджені під час розгляду адміністративної справи та знайшли своє відображення в оскаржуваній постанові. Розгляд адміністративної справи відбувався у повній відповідності з вимогами Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме повноважним складом комісії, з повідомленням та особистою участю ОСОБА_1, якому було забезпечено усі необхідні права та можливості. Під час розгляду справи в повній мірі враховано обставини порушення, особу порушника та накладено стягнення в межах санкції ст. 152 КУпАП.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 не з'явилися, проте останній надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, проте в матеріалах справи міститься її заява про розгляд справи без її участі.

Суд з врахуванням вимог ч. 9 ст. 205, ч. 3 ст. 268, ч. 1 ст. 286 КАС України вважав можливим провести розгляд справи без участі учасників судового процесу в письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 12 вересня 2018 року головний спеціаліст відділу з питань благоустрою Управління житлово-комунального господарства та капітального будівництва Вознесенської міської ради ОСОБА_2 склала відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення.

Протоколом зафіксовано порушення позивачем п.п. 3.12, 12.2.28 «Правил благоустрою, санітарного утримання територій, забезпечення чистоти і порядку в м. Вознесенську», затверджених рішенням Вознесенської міської ради від 02 червня 2008 року, №35, а саме те, що за місцем свого проживання у м. Вознесенську по вул. Кравченка, 2 ОСОБА_1 порушив правила утримання домашньої худоби (кіз) та правила утримання прилеглої до будинку території.

На підставі протоколу 24 вересня 2018 року Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Вознесенської міської ради було винесено постанову №63, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн.

Аналізуючи вимоги та заперечення сторін, суд виходить з наступного.

1)В частині відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення:

Відповідно до ст. 152 КУпАП порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів -

тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб'єктів підприємницької діяльності - від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зміст (склад) адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП становлять наступні елементи:

-обєкт правопорушення суспільні відносини у сфері громадського благоустрою;

-обєктивна сторона правопорушення полягає у порушенні правил благоустрою територій міст та інших населених пунктів, а також недодержанні правил щодо забезпечення чистоти і порядку в містах та інших населених пунктах;

-субєкт правопорушення громадянин, громадянин субєкт підприємницької діяльності, посадова особа;

-субєктивна сторона правопорушення вина у формі умислу або необережності.

Судом встановлено, що позивач визнаний винним у порушенні п.п. 3.12, 12.2.28 «Правил благоустрою, санітарного утримання територій, забезпечення чистоти і порядку в м. Вознесенську», затверджених рішенням Вознесенської міської ради від 02 червня 2008 року, №35 (далі - Правила), а саме:

-п. 3.12 Правил з метою забезпечення чистоти та порядку в місті, належного утримання зелених насаджень, на обєктах зелених насаджень забороняється випасати худобу, вигулювати та дресирувати тварин у невідведених для цього місцях;

-п.п. 12.2.28 п. 12.2 Правил відповідно до ст. 42 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» порушенням цих Правил вважається незадовільне утримання прибудинкових територій, територій підприємств і організацій, несвоєчасне прибирання прилеглої та закріпленої в установленому законом порядку території.

Факт порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів фіксується відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі та повинен бути достатньо обґрунтованим, підтвердженим належними та допустимими доказами, які б усували будь-які сумніви щодо наявності такого порушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З матеріалів справи, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення та фототаблиці обставин порушення (а.с. 26, 58-60) вбачається, що:

-прилегла до будинку по вул. Кравченка, 2 в м. Вознесенську територія дійсно незадовільно утримується, належним чином не прибрана;

-володільцем та мешканцем (без реєстрації) вказаного домоволодіння є ОСОБА_1 (а.с. 26, 29, 32, 58).

Таким чином в діяннях ОСОБА_1 вбачається наявність ознак порушень п. 12.2.28 Правил. Зазначені в позові доводи про те, що позивач не є власником будинку по вул. Кравченка, 2 в м. Вознесенськута не за реєстрований за вказаною адресою, а тому не є відповідальною за стан будинку, прибудинкової, прилеглої території особою, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки субєктом правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП є власник, володілець, інша особа, відповідальна за стан домоволодіння та закріпленої за ним території, що допустила порушення (загальний субєкт). Разом з тим факт того, що ОСОБА_1 є володільцем та мешканцем житлового будинку по вул. Кравченка, 2 в м. Вознесенську не оспорювався останнім під час здійснення адміністративного провадження та підтверджений належними доказами.

Що стосується доводів щодо відсутності в діяннях позивача порушень п. 3.12 Правил, то суд виходить з наступного.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення ОСОБА_1 визнаний винним у порушенні правил утримання та випасання худоби. Проте в протоколі про адміністративне правопорушення зафіксовано лише факт порушення позивачем правил утримання худоби. Таким чином, ухвалюючи оскаржувану постанову, відповідач фактично вийшов за межі встановлених в протоколі обставин та обсягу предявленого позивачу обвинувачення, що не допускається законом. Крім цього, висловлене в протоколі обвинувачення (порушення позивачем правил утримання худоби) не є тотожним встановленому п. 3.12 Правил порушенню «випасання худоби у невідведених для цього місцях». Вказані обставини підлягали врахуванню під час здійснення адміністративного провадження та накладення на позивача адміністративного стягнення.

2)В частині наявності грубих процесуальних порушень під час розгляду адміністративної справи:

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката (ст. 278 КУпАП).

Розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання (ст. 279 КУпАП).

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був присутній під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, надавав пояснення щодо порушення, був повідомлений про час та місце розгляду адміністративної справи, а в подальшому приймав участь у її розгляді. Також йому було забезпечено можливість знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, давати пояснення, подавати докази, користуватися правничою допомогою. Зміст протоколу відповідає загальним вимогам ст. 256 КУпАП, а постанова загальним вимогам ст. 283 КУпАП.

Однак адміністративна комісія під час здійснення адміністративного провадження не звернула увагу на те, що ні протоколом, ні іншими доказами не доведено наявність в діях позивача порушень п. 3.12 Правил, притягнувши його до відповідальності за порушення, передбачене цим пунктом; не в повній мірі врахувала обставини порушення п. 12.2.28 Правил, особу порушника (який позитивно характеризується, отримує пенсію в мінімальному розмірі, раніше до відповідальності не притягувався), наклавши на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. (40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян при мінімальному розмірі в 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З врахуванням встановлених обставин та виявлених під час здійснення адміністративного провадження порушень, що не можуть бути усунуті судом під час розгляду справи, постанову субєкта владних повноважень слід визнати незаконною та скасувати, а справу направити на новий розгляд до компетентного органу.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 77, 241-246, 271, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання незаконною постанови про накладення адміністративного стягнення та її скасування задовольнити.

Постанову Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вознесенської міської ради Миколаївської області №63 від 24 вересня 2018 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП відносно ОСОБА_1 визнати незаконною та скасувати, а справу направити на новий розгляд до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вознесенської міської ради Миколаївської області.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного адміністративного суду через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його складення.

Суддя: О.В. Вуїв