Справа № 0940/1440/18
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2018-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2018 р. справа № 0940/1440/18

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Біньковської Н.В.,

за участю: секретаря судового засідання Хоми О.В.,

представників позивача - ОСОБА_1, Жураківського Р.В.,

представника відповідача - Карпаш Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю кафе "Пиріжкова" до Управління Держпраці в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафу від 20.07.2018 року №ІФ 1035/343/АВ/П/ІП-2ФС та №ІФ 1035/343/АВ/П/ІП-1ФС,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ кафе "Пиріжкова" звернулося в суд з адміністративним позовом до Управління Держпраці в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування постанови №ІФ 1035/343/АВ/П/ІП-2ФС від 20.07.2018 року про накладення штрафу в розмірі 223 380,00 грн. за порушення вимог частини 6 статті 95 КЗпП України, статті 33 Закону України «Про оплату праці», та постанови №ІФ 1035/343/АВ/П/ІП-1ФС від 20.07.2018 про накладення штрафу у розмірі 3723,00 грн. за порушення вимог частини 2 статті 30 Закону України «Про оплату праці», статті 96 КЗпП України, частини 3 статті 6 Закону України «Про оплату праці».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані постанови про накладення штрафу прийняті відповідачем на підставі неправильних висновків та з порушенням процедури здійснення інспекційного відвідування. Позивач вважає, що відповідач порушив статті 5, 6, 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», п.5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №295 від 26.04.2017 року, оскільки у направленні на проведення заходу державного контролю протиправно не зазначено причини, підстави, предмет проведення інспекційного відвідування, інспектор вийшов за межі предмету здійснення заходу, фактично проведена комплексна планова перевірка, а не інспекційне відвідування, яке передбачає конкретні підстави та перелік питань. Зазначає, що позивачем не допущено порушень по дотриманню мінімальних державних гарантій в оплаті праці, порушення вимог ст.33 Закону України «Про оплату праці», ч.6 ст.95 КЗпП України усунуті до початку проведення інспекційного відвідування. Також зазначає про відсутність порушень ч.2 ст.30 Закону України «Про оплату праці», ст.96 КЗпП України, ч.3 ст.6 Закону України «Про оплату праці», оскільки у табелі обліку робочого часу вносилися достовірні відомості за фактично відпрацьовані дні працівників, посадові оклади встановлені достатньо диференційовано, враховуючи особливості праці, рівень кваліфікації та обсяг завантаження кожного працівника.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, наведених в адміністративному позові, відповіді на відзив, додаткових поясненнях, наявних в матеріалах справи (а.с. 206, 219), просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні стосовно задоволення позову заперечила, з підстав зазначених у відзиві (а.с.65). Пояснила, що позивачем при проведенні інспекційного відвідування порушено вимоги ч.6 ст.95 КЗпП України, ст.33 Закону України «Про оплату праці», а також ч.2 ст.30 Закону України «Про оплату праці», ст.96 КЗпП України, ч.3 ст.6 Закону України «Про оплату праці», а тому позивача правомірно притягнуто до відповідальності у виді накладення штрафів, передбачених абз.4 ч.2 ст.265 КЗпП України та абз.8 ч.2 ст.265 КЗпП України. Зазначила, що позовні вимоги є необґрунтовані, в задоволенні позову просила відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників позивача, представника відповідача, взявши до уваги відзив на позов, відповідь на відзив, додаткові пояснення позивача, дослідивши надані суду письмові докази, судом встановлено наступне.

Відповідно до наказу про проведення інспекційного відвідування № 790-Д від 06.06.2018 (а.с.80) та направлення №04-13/15-10/3870 від 06.06.2018 (а.с.82) відповідачем в період з 03.07.2018 року по 04.07.2018 року проведено інспекційне відвідування ТОВ кафе "Пиріжкова", яке використовує найману працю, чисельність працівників становить 17 осіб.

В результаті інспекційного відвідування відповідачем складено акт №ІФ1035/343/АВ (а.с.86). Відповідно до вказаного акту виявлено порушення позивачем законодавства про працю, а саме:

1) у ТОВ кафе «Пиріжкова» не забезпечено ведення достовірного обліку виконуваної працівниками роботи. Згідно відображених годин роботи в табелі обліку використань робочого часу за березень 2018 року пекар ОСОБА_4, повар ОСОБА_5, помічник заступника директора ОСОБА_6, кухонний працівник ОСОБА_7, пекар ОСОБА_8 відпрацювали за березень 161 годину, з них по 6 годин - святкові години, проте в табелі обліку використання робочого часу за березень 2018 року переліченим працівникам загальний підсумок вказаний 167 годин, кількість відпрацьованих святкових годин не відображена; згідно відображених годин роботи за травень 2018 директор ОСОБА_1, повар ОСОБА_5, кухонний працівник ОСОБА_9, кондитер ОСОБА_10, пекар ОСОБА_4 відпрацювали по 149 годин, з них по 10 годин святкові, проте в табелі обліку використання робочого часу за травень 2018 року переліченим працівникам загальний підсумок вказаний 159 годин, кількість відпрацьованих святкових годин не відображена. Аналогічні порушення стосовно відображених годин роботи в табелі обліку використання робочого часу ТОВ кафе «Пиріжкова» допущено в інших періодах. В табелях обліку використання робочого часу за 2017-2018 не заповнені також інші графи, тож до табелів обліку використання робочого часу працівників вносяться недостовірні відомості, що свідчить про порушення позивачем вимог частини 2 статті 30 Закону України «Про оплату праці». Також табелі обліку використання робочого працівників не ведуться відповідно до вимог Наказу Державного комітету статистики України від 05.12.2008 року № 489 Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці;

2) індексацію заробітної плати в межах прожиткового мінімуму доходів громадян працівникам за 2016-2018 роки не проводили. Індексація для новоприйнятих працівників, прийнятих на роботу в грудні 2016 року ТОВ кафе «Пиріжкова» не проводилася. Індексація заробітної плати працівникам за період з 2014 по червень 2018 року проводилась, проте розрахунок індексації заробітної плати працівників у вказаному періоді не відповідає встановленому порядку, зокрема під розрахунку індексації невірно взято коефіцієнт індексації. Наведене свідчить про порушення позивачем вимог частини 6 статті 95 КЗпП України, статті 33 Закону України «Про оплату праці», пункту 4 постанови КМ України №1078;

3) тарифна сітка в ТОВ кафе «Пиріжкова» сформована без урахування міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів). Зокрема, як встановлено зі штатних розписів ТОВ кафе «Пиріжкова»: за 2018 рік директору, головному бухгалтеру посадові оклади встановлено в одному розмірі 4900,00 грн.; технологу, пекарю, повару та помічнику пекаря посадові оклади встановлено в одному розмірі - 4000,00 грн., а заступнику директора - в розмірі 8000,00 грн. За 2017 рік - аналогічно, директору, головному бухгалтеру посадові оклади встановлено в одному розмірі 4800,00 грн.; технологу, бармену, пекарю, повару, помічникам пекаря та повара посадові оклади встановлено одному розмірі - 3500,00 грн., а заступнику директора - в розмірі 8000 грн. Аналогічно не проводилось дотримання міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів) у попередніх періодах. Наведене свідчить про порушення позивачем статті 96 КЗпП України, частини 3 статті 6 Закону України «Про оплату праці».

05.07.2018, на підставі вищезазначеного акту та описаних в ньому порушень відповідачем складено припис про усунення виявлених порушень №ІФ1035/343/АВ/П, яким зобов'язано позивача усунути зазначені порушення у строк до 19.07.2018 (а.с.91).

09.07.2018 року позивачем подано відповідачу заперечення до акту інспекційного відвідування (а.с.93).

18.07.2018 позивачем подано відповідачу відповідь на припис від 05.0.72018 (а.с.99).

На підставі акта інспекційного відвідування за №ІФ1035/343/АВ від 04.07.2018 відповідач прийняв постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 20.07.2018 року за №ІФ1035/343/АВ/П/ІП-1ФС, якою, згідно абзацу 8 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України, на ТОВ кафе «Пиріжкова» накладено штраф у розмірі 3200,00 грн. (а.с.36) та постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 20.07.2018 за №ІФ1035/343/АВ/П/ІП-2ФС, якою, згідно абзацу 4 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України, на позивача накладено штраф у розмірі 223380,00 грн. (а.с.35).

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 16 Конвенції Міжнародної організації праці № 81 1947 року «Про інспекцію праці у промисловості і торгівлі», ратифікованої Законом № 1985-ІV від 08.09.2004, інспекції на підприємствах проводяться так часто і так ретельно, як це необхідно для забезпечення ефективного застосування відповідних правових норм.

Частинами 4, 5 статті 2 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначено, що заходи контролю здійснюються, зокрема, органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов'язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частини першої, четвертої, шостої-восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої-четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої-четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Главою XVIII Кодексу законів про працю України (надалі, також - КЗпП України) врегульовано здійснення нагляду і контролю за додержанням законодавства про працю. Так, статтею 259 Кодексу передбачено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.

Наказом Державної служби України з питань праці від 04.02.2016 №8 затверджено Положення про Управління Держпраці в Івано-Франківській області, відповідно до якого, здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб є одним з основних завдань Управління.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю визначає Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295 (надалі також - Порядок №295).

Відповідно до пункту 2 вказаного Порядку, державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів.

Згідно пункту 5 Порядку №295 інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за інформацією Пенсійного фонду України та його територіальних органів (п.п.6 п.5 Порядку №295), за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту (п.п.2 п.5 Порядку №295). Рішення про доцільність проведення відповідних заходів з підстав, визначених підпунктами 5-7 цього пункту та пунктом 31 цього Порядку, приймає керівник органу контролю, його заступник.

За результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення, що передбачено пунктом 19 Порядку.

Пунктом 27 Порядку №295 визначено, що у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об'єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

Таким чином, інформація Пенсійного фонду України є підставою для інспекційного відвідування. Перелік норм Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", дотримання яких зобов'язані забезпечити органи Держпраці при здійсненні державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення, визначено частиною 5 статті 2 цього Закону, серед яких відсутня частина 2 статті 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Судом встановлено, що 29.05.2018 до Управління Держпраці в Івано-Франківській області надійшов лист Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, до якого додано інформацію щодо страхувальників, у яких застраховані особи виконували роботи за договорами цивільно-правового характеру.

Наказом від 06.06.2018 №790-Д «Про проведення інспекційного відвідування ТОВ кафе «Пиріжкова», головному державному інспектору відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів доручено провести інспекційне відвідування щодо додержання вимог законодавства про працю. На підставі наказу оформлено направлення №04-13/15-10/3870 від 06.06.2018, в якому зазначено предмет здійснення заходу - дотримання вимог законодавства про працю.

Як слідує із змісту акту перевірки, в ході інспекційного відвідування перевірялись питання стосовно укладення трудових договорів, робочого часу, часу відпочинку та оплати праці.

Таким чином, доводи позивача про порушення відповідачем вимог Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та п.5 Порядку №295 є необґрунтованими.

Стосовно виявлених перевіркою порушень позивачем вимог частини 2 статті 30 Закону України «Про оплату праці», статті 96 КЗпП України, частини 3 статті 6 Закону України «Про оплату праці», які стали підставою для прийняття постанови про накладення штрафу №ІФ 1035/343/АВ/П/ІП-1ФС від 20.07.2018 у розмірі 3723,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 30 Закону України «Про оплату праці» роботодавець зобов'язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.

Як слідує із змісту акта перевірки №ІФ 1035/343/АВ та встановлено в судовому засіданні, порушення позивачем ч.2 ст.30 Закону України «Про оплату праці» визначено відповідачем згідно табеля обліку використання робочого часу працівників за березень 2018 року, травень 2018 року.

Представник позивача суду пояснив, що святкові дні в табелях позначаються буквою «С». В загальному підсумку відпрацьованих годин відображається кількість годин із врахуванням роботи у святкові дні, оплата здійснювалась у подвійному розмірі відповідно до законодавства, що відображено в загальному підсумку відпрацьованих годин.

Судом встановлено, що в березні 2018 року працівники ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 відпрацювали за березень 161 годину, з них по 6 годин у святковий день - 8 березня, біля якого у табелі проставлена буква «С». У загальному підсумку відпрацьованих годин цими працівниками в табелі проставлено 167 годин. В травні 2018 року ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_4 відпрацювали по 149 годин, з них по 10 годин у святкові дні, біля яких у табелі проставлена буква «С». У загальному підсумку відпрацьованих годин цими працівниками в табелі проставлено 159 годин. Оплата праці за відпрацьовані години у святкові дні здійснена вказаним працівникам в подвійному розмірі відповідно до ст.107 Кодексу законів про працю України.

Таким чином, в зазначених табелях позивачем здійснено облік відпрацьованих працівниками годин у святкові дні.

Форма табелю обліку використання робочого часу затверджена наказом Державного комітету статистики України від 05.12.2008 № 489 "Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці". Відповідно до пункту 2 примітки до типової форми "Табелю обліку використання робочого часу" встановлено, що дана форма носить рекомендаційний характер і складається із мінімальної кількості показників, необхідних для заповнення форм державних статистичних спостережень. При необхідності форма може бути доповнена іншими показниками, необхідними для обліку на підприємстві.

Отже, затверджена наказом № 489 від 05.12.2008 форма "Табелю обліку використання робочого часу" носить рекомендаційний характер.

В зв'язку з наведеним, суд не погоджується із твердженнями відповідача про порушення позивачем вимог частини 2 статті 30 Закону України "Про оплату праці", оскільки табелі обліку за березень, травень 2018 року не містять недостовірних відомостей, що зумовлює висновок про необґрунтованість та необ'єктивність тверджень контролюючого органу про не забезпечення позивачем достовірного обліку виконуваної працівниками роботи і бухгалтерського обліку витрат на оплату праці.

Також, суд не погоджується із доводами відповідача про порушення ТОВ кафе «Пиріжкова» вимог статті 96 Кодексу законів про працю України та статті 6 Закону України «Про оплату праці» щодо формування тарифної сітки без врахування міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів), оскільки позивачем встановлено систему оплати праці без застосування тарифної сітки.

Так, відповідно до частин 1, 2, 3,4 статті 96 Кодексу законів про працю України, статті 6 Закону України «Про оплату праці» системами оплати праці є тарифна та інші системи, що формуються на оцінках складності виконуваних робіт і кваліфікації працівників. Тарифна система оплати праці включає: тарифні сітки, тарифні ставки, схеми посадових окладів і професійні стандарти (кваліфікаційні характеристики). Тарифна система оплати праці використовується при розподілі робіт залежно від їх складності, а працівників - залежно від кваліфікації та за розрядами тарифної сітки. Вона є основою для формування та диференціації розмірів заробітної плати. Тарифна сітка (схема посадових окладів) формується на основі тарифної ставки робітника першого розряду та міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів).

Разом з цим, згідно частини 11 статті 96 Кодексу законів про працю України, частини 11 статті 6 Закону України «Про оплату праці» колективним договором, а якщо договір не укладався - наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу, виданим після погодження з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), а в разі відсутності первинної профспілкової організації - з вільно обраними та уповноваженими представниками (представником) працівників, можуть встановлюватися інші системи оплати праці.

В судовому засіданні встановлено, що наказом директора ТОВ кафе «Пиріжкова» №1 від 03.01.2015 «Про встановлення системи оплати праці на підприємстві» встановлено оплату праці працівникам товариства в залежності від складності і об'єму виконуваної роботи та без застосування тарифної сітки; посадові оклади працівникам наказано визначати штатним розписом та переглядати їх розмір не рідше одного разу на рік. Вказаний наказ погоджено з уповноваженим представником працівників ТОВ кафе «Пиріжкова» (а.с.46).

Штатні розписи з 01.01.2014, 01.06.2014, 01.01.2015, 01.06.2015, 01.01.2016, 01.03.2016, 01.01.2017, 01.07.2017, 01.01.2018, 01.05.2018 затверджені наказами №12/21 від 25.12.2013, №5/5 від 30.05.2014, №1/2 від 03.01.2015, №5/5 від 28.05.2015, №12/3 від 28.12.2015, №2/1 від 27.02.2016, № 12/3 від 28.12.2016, №6/3 від 28.06.2017, №12/6 від 31.12.2017, №5 від 27.04.2018 відповідно.

Представник позивача суду пояснив, що у товаристві була встановлена система оплати праці, яка передбачає заробітну плату у виді посадового окладу кожному окремому працівнику в залежності від кваліфікації, об'єму виконуваної роботи, посади, тобто досить диференційовано, враховуючи особливості праці, рівень кваліфікації та обсяг завантаження кожного працівника. Так, директор і головний бухгалтер виконують адміністративні функції, їх обсяг навантаження рівноцінний, тому посадові оклади встановлені на однаковому рівні. Обсяг навантаження заступника директора значно більший, ніж в інших працівників, в тому числі і директора, оскільки кваліфікація і досвід дозволяє йому виконувати додаткові функції. Інші працівники виконують різні посадові обов'язки, функції та завдання відповідно до їх кваліфікації, проте складність робіт та обсяг навантаження виконуються на однаковому рівні. Із такою системою оплати праці працівники погодились.

Враховуючи встановлені обставини, суд вважає протиправними висновки відповідача про порушення позивачем статей 96 КЗпП та 6 Закону України «Про оплату праці».

Отже, з огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про протиправність постанови №ІФ 1035/343/АВ/П/ІП-1ФС від 20.07.2018 про накладення штрафу в розмірі 3 723 грн., а тому позовна вимога про визнання цієї постанови протиправною та її скасування є такою, що підлягає задоволенню.

Стосовно встановлених відповідачем порушень позивачем частини 6 статті 95 КЗпП України, статті 33 Закону України «Про оплату праці», та доводів позивача щодо неправомірності винесеної відповідачем постанови №ІФ 1035/343/АВ/П/ІП-2ФС від 20.07.2018 про накладення штрафу у розмірі 223 380,00 грн., суд зазначає наступне.

Згідно із Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05.10.2000 №2017-III (надалі, також - Закон №2017-III), а саме, абзацу 3 статті 1, державні соціальні гарантії - встановлені законами мінімальні розміри оплати праці, доходів громадян, пенсійного забезпечення, соціальної допомоги, розміри інших видів соціальних виплат, встановлені законами та іншими нормативно-правовими актами, які забезпечують рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму.

Відповідно до статей 95 КЗпП України та 3 Закону України «Про оплату праці», мінімальна заробітна плата - це встановлений законом мінімальний розмір оплати праці за виконану працівником місячну (годинну) норму праці. Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов'язковою на всій території України для підприємств, установ, організацій усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників, за будь-якою системою оплати праці. Заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Згідно статті 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" (надалі, також - Закон України №1282-XII) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 Закону №1282-XII передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначено Порядком проведення індексації грошових доходів населення (надалі, також - Порядок №1078). Пунктом 2 даного Порядку встановлено, що індексації підлягає, серед іншого, оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер.

Разом з цим, відповідно до частини 2 статті 3-1 Закону України «Про оплату праці» при обчисленні розміру заробітної плати працівника для забезпечення її мінімального розміру не враховуються доплати за роботу в несприятливих умовах праці та підвищеного ризику для здоров'я, за роботу в нічний та надурочний час, роз'їзний характер робіт, премії до святкових і ювілейних дат.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що до розміру мінімальної заробітної плати мають враховуватись всі інші складові заробітної плати, які не перелічені в частині 2 статті 3-1 вищевказаного Закону, у тому числі і сума індексації.

Відтак, індексація грошових доходів населення є невід'ємною частиною мінімальної заробітної плати, яка у свою чергу є державною мінімальною та державною соціальною гарантією, що відповідає приписам статті 95 КЗпП України та статті 3 Закону України «Про оплату праці».

Така позиція суду відповідає правовому висновку, зазначеному у рішенні Верховного Суду від 12.04.2018 по справі №816/2325/16.

В судовому засіданні встановлено, що штрафні санкції в розмірі 223380,00 грн. застосовані відповідачем з підстав не виплати індексації заробітної плати шести працівникам позивача, а саме, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_5, ОСОБА_13, ОСОБА_8, ОСОБА_4, згідно описаних у акті порушень.

Перевіркою встановлено, що ОСОБА_11 прийнята на роботу на посаду пекаря в грудні 2016 року (наказ від 28.11.2016 р. №9к), останнє підвищення за посадою, на яку її прийняли, відбулось в січні 2016 року (1930,00 грн.), тому вказаному працівнику в грудні 2016 року необхідно було провести індексацію заробітної плати на 8,4 %.

Кухонному працівнику ОСОБА_14, встановлено оклад по посаді у січні 2016 року в розмірі 1500 гривень. Індексувати заробітну плату належало з червня по листопад 2016 року. Проте індексація ОСОБА_14 з липня по листопад 2016 року не нараховувалась, розмір підвищення грошового доходу з грудня 2016 року не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу. Однак, в грудні 2016 року кухонному працівнику ОСОБА_12 індексацію заробітної плати не проведено.

Індексацію заробітної плати, яка належала працівникам підприємства (ОСОБА_5, ОСОБА_13, ОСОБА_15, ОСОБА_4 та іншим) з червня по грудень 2016 року в межах прожиткового мінімуму проведено у червні 2016 року, а з липня по грудень 2016 року працівникам індексацію не проведено.

Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що індексація заробітної плати проводилась, однак при розрахунку індексації помилково застосовувались невірно взяті коефіцієнти.

Судом встановлено, що у червні-грудні 2016 року позивач повинен був здійснити нарахування і виплатити індексацію заробітної плати: ОСОБА_14 і ОСОБА_5 - в сумі по 59,45 грн. у червні-грудні 2016 року та в сумі 26 грн. у грудні 2016 року; ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_13 - в сумі по 59,45 грн. у червні-грудні 2016 року та 134,40 грн. у грудні 2016 року; ОСОБА_11- в сумі 134,40 грн. в грудні 2016 року (а.с.215).

Як слідує із даних у розрахунково-платіжних відомостях за січень-грудень місяці 2016 року, в червні 2016 року ОСОБА_14 і ОСОБА_16 виплачено по 117,45 грн. індексації, ОСОБА_4 і ОСОБА_8 - по 265,00 грн. індексації, ОСОБА_13 - 168 грн. індексації (а.с.157-168).

Згідно відомості по сумах нарахованої індексації працівникам ТОВ кафе „Пиріжкова" за період 01.01.2015-02.07.2018, відомостей на виплату коштів №293 від 17.06.2018, №285 від 27.06.2018, №281 від 02.07.2018 ОСОБА_14 виплачено 5038,16 грн. індексації заробітної плати, ОСОБА_5 виплачено 2158,72 грн. індексації, ОСОБА_4 - 5888,85 грн. індексації, ОСОБА_8 - 6049,65 грн. індексації, ОСОБА_11 виплачено 2066,72 грн. індексації заробітної плати (а.с. 39-45).

Крім того, судом встановлено, що в 2017 році працівникам позивача виплачено більшу суму індексації заробітної плати, ніж визначено законодавством (а.с.169-180).

Таким чином, індексація заробітної плати ОСОБА_14, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_11 позивачем здійснювалась, однак із порушеннями періодів та сум виплати.

Відповідно до пункту 29 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, заходи до притягнення об'єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Як встановлено судом, виплата донарахованої позивачем індексації заробітної плати вказаним працівникам здійснено ТОВ кафе „Пиріжкова" до початку інспекційного відвідування, яке, як зазначено у акті інспекційного відвідування №ІФ 1035/343/АВ від 04.07.2018, почалось 03.07.2018 і завершилось 04.07.2018.

Враховуючи наведене, суд приходить висновку про протиправність застосування відповідачем до позивача за вказані порушення штрафних санкцій у сумі 193596,00 грн.

Водночас, суду не надано відомостей про виплату в повному обсязі індексації за 2016 рік ОСОБА_13 У розрахунково-платіжних відомостях за 2016, 1017, 2018 роки, відомості по сумах нарахованої індексації працівникам ТОВ кафе „Пиріжкова" за період 01.01.2015-02.07.2018, відомостях на виплату коштів №293 від 17.06.2018, №285 від 27.06.2018, №281 від 02.07.2018 відсутні дані про виплату індексації ОСОБА_13, окрім 168,00 грн. у червні 2016 року, а тому, застосовуючи штрафні санкції до позивача у сумі 37230,00 грн. за невиплату працівнику ОСОБА_13 індексації заробітної плати за 2016 рік, відповідач діяв на підставі та у межах повноважень, визначених законом.

Підсумовуючи зазначене вище, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а саме визнання протиправними та скасування постанови Управління Держпраці в Івано-Франківській області №ІФ 1035/343/АВ/П/ІП-2ФС від 20.07.2018 року в частині накладення на ТОВ кафе "Пиріжкова" штрафу в розмірі 186150,00 грн. та постанови №ІФ 1035/343/АВ/П/ІП-1ФС від 20.07.2018 року про накладення на ТОВ кафе "Пиріжкова" штрафу в розмірі 3723,00 грн.

Разом з цим суд вважає за необхідне вказати, що висновок про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно директора ТОВ кафе "Пиріжкова" ОСОБА_1 з підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення за ст.41 ч.1 КУпАП, наведений у постанові Івано-Франківського апеляційного суду від 18.10.2018 у справі №344/11446/18 не є таким, що свідчить про протиправність оскаржуваних постанов Управління Держпраці в Івано-Франківській області про накладення на ТОВ кафе "Пиріжкова" штрафу. Так, із змісту вказаного судового рішення слідує, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд не досліджував наявність чи відсутність порушень ч.6 ст. 95, ст.96 Кодексу законів про працю України, ст. 33, ч.2 ст.30, ч.3 ст.6 Закону України «Про оплату праці» та відповідні докази. За змістом частин 6, 7 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язковою для адміністративного суду, що розглядає справу за правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов'язковою для суду.

У відповідності до частин 1 та 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 3 004,21 грн. (85,25%).

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці в Івано-Франківській області №ІФ 1035/343/АВ/П/ІП-2ФС від 20.07.2018 року в частині накладення на товариство з обмеженою відповідальністю кафе "Пиріжкова" штрафу в розмірі 186 150 грн. (сто вісімдесят шість тисяч сто п'ятдесят гривень).

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці в Івано-Франківській області №ІФ 1035/343/АВ/П/ІП-1ФС від 20.07.2018 року про накладення на товариство з обмеженою відповідальністю кафе "Пиріжкова" штрафу в розмірі 3 723 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю кафе "Пиріжкова" (, вул. Д.Вітовського 19, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76018) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці в Івано-Франківській області (, вул. Незалежності 67, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76018) судовий збір в розмірі 3 004,21 грн. (три тисячі чотири гривні 21 копійка).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до суду апеляційної інстанції через Івано-Франківський окружний адміністративний суд з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Біньковська Н.В.

Рішення складене в повному обсязі 05.11.2018.