Справа № 804/3830/18
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2018-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 вересня 2018 року Справа № 804/3830/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
за участі секретаря судового засіданняОСОБА_2
представника позивача представників відповідачів ОСОБА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Комунального підприємства "Марганецьке виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Дніпропетровської обласної ради, третя особа - Нікопольська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про стягнення заборгованості, -
Головне управління ДФС у Дніпропетровській області звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Комунального підприємства "Марганецьке виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Дніпропетровської обласної ради, третя особа - Нікопольська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якій, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 21.08.2018 року, просить:
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Комунальне підприємство "Марганецьке виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Дніпропетровської обласної ради має: податковий борг з податку на прибуток підприємств та фінансових установ комунальної власності в сумі 1448642,93 грн., який утворився в результаті несплати узгоджених податкових зобов'язань, визначених податковими повідомленнями-рішеннями від 24.03.2017 року № 000074406, № 000073406, від 16.06.2017 року № 000117406, від 07.07.2017 року № 000127406, від 26.07.2017 року № НОМЕР_1, рішенням про розстрочення податкового боргу; податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 1768229,29 грн., який утворився в результаті несплати узгоджених податкових зобов'язань, визначених податковими деклараціями від 20.09.2017 року, від 27.10.2017 року, від 20.11.2017 року, а також визначених податковими повідомленнями-рішеннями від 25.09.2017 року № НОМЕР_2, від 10.10.2017 року № НОМЕР_3, від 03.11.2017 року № НОМЕР_4; податковий борг з нарахованих штрафних санкцій за порушення законодавства з патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сумі 194471,75 грн., який утворився в результаті несплати узгоджених податкових зобов'язань, визначених рішенням про застосування штрафних санкцій № НОМЕР_5 від 04.01.2017 року. Сума боргу не сплачується відповідачем добровільно, а тому підлягає примусовому стягненню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 червня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.
02 липня 2018 року від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що відповідачу не було виставлено податкової вимоги, відповідно до вимог Податкового кодексу України. Позовні вимоги не містять обґрунтованого розрахунку сум заборгованості. В тому числі, сплинув строк давності з дня виникнення податкового боргу. Таким чином, в разі спливу 1095 днів денного строку з дня виникнення податкового боргу, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню, у тому числі пеня та штрафні санкції, а відтак з того часу в податкового органу відсутнє право вживати будь-які заходи щодо стягнення такої суми боргу.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 липня 2018 року продовжено строк підготовчого провадження у справі № 804/3830/18 до 01 вересня 2018 року, включно та відкладено підготовче засідання.
30 серпня 2018 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що з моменту формування податкових вимог відповідачем не забезпечено погашення податкового боргу в повному обсязі, а тому податковий борг не переривався, а отже не має законодавчих підстав для формування нових податкових вимог. Для визначення термінів для звернення податковими органами в адміністративний суд з вимогою про стягнення податкового боргу з платників податків слід застосовувати саме положення пункту 102.4 ст. 102 Податкового кодексу України і такий термін становить 1095 днів з дня виникнення податкового боргу. Також, законодавчими нормами не передбачено обмеження щодо нарахування пені за період, що перевищує термін 1095 днів.
Ухвалою суду від 30 серпня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 13 вересня 2018 року.
У судовому засіданні 13 вересня 2018 року оголошено перерву до 20 вересня 2018 року.
У судовому засіданні 20 вересня 2018 року оголошено перерву до 27 вересня 2018 року.
Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити його з підстав, викладених у позовній заяві з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 21.08.2018 року, шляхом стягнення з відповідача податкового боргу в сумі 3 411 343,97 грн.
Представники відповідача у судовому засіданні позов не визнали, просили у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позов та зазначили, що стягнення коштів в тому числі з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків може бути здійснено лише після направлення платнику податків податкової вимоги, відповідно до приписів статті 95 Податкового кодексу України. Приписи статті 95 Податкового кодексу України позивачем не виконано, відповідна податкова вимога після утворення податкового боргу не сформована та на адресу відповідача не направлена, отже позивачем не набуто право на звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу. До матеріалів справи надано довідку, що станом на 2002 рік податковий борг у підприємства був відсутній. Також посилається на відсутність обґрунтування нарахованої суми пені та доказів безперервності податкового боргу відповідача з 2001 року по час звернення до суду. Окрім того, зазначено, що податкові повідомлення-рішення, якими нараховані штрафні санкції за несвоєчасну сплату сум узгоджених зобов`язань за 2012 рік, винесені в порушення вимог п.102.2 ст.102 Податкового кодексу України. Отже строк звернення позивача з позовом про стягнення податкового боргу за період поза межами 1095 денного строку, у відповідності до п. 102.4 ст.102 Податкового кодексу України, сплинув.
Представник третьої особи про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.
З матеріалів справи вбачається, що Головним управління ДФС у Дніпропетровській області на підставі акта перевірки № 221/04-06-12-02/03340989 від 09.03.2017 року винесено податкове повідомлення-рішення від 24.03.2017 року № 000074406 про застосування штрафних (фінансових) санкцій з податку на прибуток у розмірі 170 грн.
Також 24.03.2017 року Головним управління ДФС у Дніпропетровській області на підставі акта перевірки № 222/04-06-12-02/03340989 від 09.03.2017 року винесено податкове повідомлення-рішення № 000073406 про застосування штрафних (фінансових) санкцій з податку на прибуток у розмірі 20% грошового зобовязання погашеного за затримкою у сумі 9369,83 грн.
16.06.2017 року Головним управління ДФС у Дніпропетровській області на підставі акта перевірки № 451/04-06-12-02/03340989 від 08.06.2017 року винесено податкове повідомлення-рішення № 000117406 про застосування штрафних (фінансових) санкцій з податку на прибуток у розмірі 20% грошового зобовязання погашеного за затримкою у сумі 4032,65 грн.
07.07.2017 року Головним управління ДФС у Дніпропетровській області на підставі акта перевірки № 528/04-06-12-02/03340989 від 29.06.2017 року винесено податкове повідомлення-рішення № 000127406 про застосування штрафних (фінансових) санкцій з податку на прибуток у розмірі 20% грошового зобовязання погашеного за затримкою у сумі 3387,95 грн.
26.07.2017 року Головним управління ДФС у Дніпропетровській області на підставі рішення ДФС України № 5858/6/99-99-11-01-01-25 від 23.03.2017 року винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 про збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств та фінансових установ комунальної власності за податковим зобов'язанням на суму 593236 грн., за штрафними санкціями 128561,50 грн.
20.09.2017 року Комунальним підприємством "Марганецьке виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" подано податкову декларацію з ПДВ № НОМЕР_6 за серпень 2017 року, згідно якої податкове зобов'язання складає 478158 грн.
Комунальним підприємством "Марганецьке виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" подано податкову декларацію з ПДВ № НОМЕР_7 від 27.10.2017 року за вересень 2017 року, згідно якої податкове зобов'язання складає 550530 грн.
20.11.2017 року Комунальним підприємством "Марганецьке виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" подано податкову декларацію з ПДВ № НОМЕР_9 за жовтень 2017 року, згідно якої податкове зобов'язання складає 609593 грн.
Також Головним управління ДФС у Дніпропетровській області на підставі акта перевірки № 677/04-36-14-03/03340989 від 09.12.2016 року винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_5 від 04.01.2017 року про застосування штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у розмірі 194471,75 грн.
Позивач просить стягнути з відповідача податковий борг у загальній сумі 3411343,97 грн. з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків.
Згідно п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Приписами п.п. 14.1.39 п 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України встановлено, що грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію.
Згідно п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
Згідно статті 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Згідно п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.
Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України).
Аналіз зазначених норм права свідчить, що самостійно обчислене платником податків грошового зобов'язання з податку, зазначене ним у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, поданому до контролюючого органу, вважається узгодженим таким платником.
Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.
Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. (п.59.4 ст.59 Податкового кодексу України).
Згідно з п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.
За п. 87.1, п. 87.2, п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
Отже, факт узгодження податкового зобов'язання має наслідком обов'язок платника податку сплатити таке зобов'язання у встановлений законом строк. Невиконання обов'язку зі сплати узгодженого податкового зобов'язання призводить до набуття таким зобов'язанням статусу податкового боргу, процедура стягнення якого визначається законом.
Разом з тим, суд наголошує, що згідно п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
При цьому пунктом 60.1.1 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України передбачено, що податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення.
Проте згідно довідки Комунального підприємства "Марганецьке виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" за підписом заступника головного бухгалтера ОСОБА_6 від 20.08.2018 року № 1084/2, відповідач не мав податкової заборгованості за 2002 рік включно. При цьому, представником позивача до суду надано довідку про стан розрахунку з бюджетом станом на 31.12.2002 року з якої вбачається наявність переплати в сумі 61 378,22 грн.
Таким чином, Головним управління ДФС у Дніпропетровській області належними та допустимими доказами не підтверджено наявність у Комунального підприємства "Марганецьке виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" непреривного податкового боргу з часу формування першої податкової вимоги форми «Ю1» № 1/8 від 24.10.2001 р. та другої податкової вимоги форми «Ю2» № 2/74 від 05.12.2001 р., відповідно до норм Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»
Отже, докази того, що у відповідача податковий борг наявний з 2011 року і на день розгляду справи не переривався і не був погашений, а відтак відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога додатково боржнику не має бути направлена, в матеріалах справи відсутні.
Таким чином, за умови відсутності виконання приписів п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючим орган не набуто право на стягнення з платника податків податкового боргу.
Стосовно доводів відповідача про безпідставність нарахування штрафних санкцій відповідно до податкових повідомлень-рішень від 24.03.2017 року № 000073406, від 16.06.2017 року № 000117406, від 07.07.2017 року № 000127406, оскільки таке нарахування здійснювалось за податковою декларацією від 11.02.2013 року № НОМЕР_10, суд вказує, що правомірність визначення штрафних санкцій має бути перевірена судом в рамках адміністративної справи, предметом якої є означені податкові повідомлення-рішення.
При цьому, необхідно зазначити, що відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності.
У пункті 101.1 статті 101 Податкового кодексу України визначено, що списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.
Відповідно до підпункту 101.2.3 пункту 101.2 статті 101 Податкового кодексу цієї статті, під терміном «безнадійний податковий борг» розуміється податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом.
У пункті 102.1 статті 102 Податкового кодексу України визначено строк давності - 1095 календарних днів.
Відповідно до пункту 102.4 статті 102 Податкового кодексу України у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.
Таким чином, перебіг зазначеного строку давності розпочинається з наступного дня після дня, в якому виник податковий борг.
Така позиція узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 06.02.2018 року у справі № 807/2097/16 (касаційне провадження № К/9901/99/17, 807/2097/16).
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що вимоги є передчасними, а тому позовна заява не підлягає задоволенню.
Розподіл судових витрат здійснено відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Комунального підприємства "Марганецьке виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Дніпропетровської обласної ради, третя особа - Нікопольська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про стягнення заборгованості - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 09 жовтня 2018 року.

Суддя ОСОБА_1