Справа № 522/21902/17
Суддя: Шенцева О. П.
Дата ухвалення: 2018-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження: 2-а/522/832/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Соболевій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ГУ ДФС в Одеській області,про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ГУ ДФС в Одеській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, в якому просив скасувати постанову заступника начальника ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

До судового засідання зявився представник позивача, просив позов задовольнити.

Представник відповідача до судового засідання зявився, проти задоволення позову заперечував.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, надані суду докази в сукупності, суд вважає поданий адміністративний позов обґрунтованим, доведеним, а вимоги по ньому підлягаючі задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.10.2017 року відносно позивача був складений протокол про адміністративне правопорушення, яким було встановлено порушення позивачем, директором ТОВ «Саратський завод продтоварів» п.2.3 гл.2 Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні" від 15.12.2004р. №637. На підставі вказаного протоколу заступником начальника ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_2 було прийнято постанову №7 серії АА № 100523 від 17.10.2017 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 165-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 3400 грн.

У вказаному адміністративному позові позивач просить скасувати постанову №7 серії АА № 100523 від 17.10.2017 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши позиції сторін, приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Суд при вирішення справи виходить з наступних фактичних обставин та положень законодавства.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Між тим, як було встановлено під час судового розгляду та що визнав представник відповідача в судовому засіданні,протокол складався за відсутності позивача.

Позивач не був повідомлений про час та місце розгляду його справи, а також був позбавлений можливості подати свої пояснення по суті порушення.

Із копії протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що у ньому відсутній підпис позивача чи відмітка про те, що він відмовився від підписання протоколу, його пояснення та відмітка про те, що йому вручений екземпляр цього протоколу, а також розяснені права та обовязки.

У відповідності до ст. 251 КпАП України, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Зі ст. 280 КпАП України постає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 283 КпАП України постанова повинна містити, серед іншого, опис обставин, установлених при розгляді справи.

Однак, при розгляді відповідачем справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача не було дотримано порядку виклику позивача, не забезпечено право на захист і представництво своїх інтересів як особисто, так і за допомогою фахівця у галузі права, не було враховано обставини, які були повязані зі складанням протоколу, необхідності вручення його копії, не перевірені обставини щодо службового становища позивача на підприємстві, наявності ознак повторного вчинення аналогічного проступку, за який позивача вже було б притягнуто до адміністративної відповідальності, сімейного становища позивача, не були встановлені обставини що обтяжують чи помякшують відповідальність.

Крім того, протокол і прийнята на його підставі постанова були направлені позивачу поштою одним супровідним листом. При цьому супровідний лист датований 13.10.2017, в той час як дата прийняття постанови 17.10.2017, тобто на чотири дні пізніше дати супровідного листа. Таким чином, вбачається,що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності була складена одночасно з протоколом, що свідчить про те,що фактично розгляд справи про адміністративне правопорушення не відбувався.

Викладені обставини свідчать, посадовою особою відповідача було порушено процедуру притягнення до адміністративної відповідальності.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно ст. 72 КУпАП доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Разом з тим, протокол та прийнята на його підставі постанова про адміністративне правопорушення, складена відповідачем, не може оцінюватися судом як належні та допустимі докази в розумінні ст. 72 КАС України, оскільки факт порушення заперечується позивачем та не доведений відповідачем жодним доказом.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що відповідачем не доведено порушення позивачем 182 КУпАП та, як наслідок, безпідставно застосовано до позивача штраф згідно ч.1 ст. 165-15 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 3400 грн. у звязку із чим суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1-3 чт. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Звертаючись до суду із позовом позивач просив лише скасувати спірну постанову, однак відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд має право, зокрема, скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення. Тому з використанням передбаченого ч. 2 ст. 9 КАС України права суду виходу за межі позовних вимог, з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, від порушень з боку субєктів владних повноважень оскаржувану постанову слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2,5, 9, 72-77, 90,134, 139, 241,242,244, 245, 246, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ГУ ДФС в Одеській області про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову №7 серії АА № 100523 від 17.10.2017 про накладення адміністративного стягнення, винесену заступником начальника ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_2, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 165-15 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 3400 грн., а справу про адміністративне правопорушення - закрити

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя

25.10.18