Справа № 820/5003/18
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2018-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2018 р. м. ХарківСправа № 820/5003/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Макаренко Я.М.

суддів: Бартош Н.С. , Мінаєвої О.М.

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.07.2018, головуючий суддя першої інстанції Бідонько А.В., повне рішення складено 17.07.2018, по справі № 820/5003/18

за позовом Державного підприємства "Дороги Харківщини"

до Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Державне підприємство "Дороги Харківщини", звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просив:

- визнати противоправними та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківської області № 088 від 12.06.2018 р. про відмову у включенні Державного підприємства «Дороги Харківщини» до Реєстру неприбуткових установ та організацій;

- зобов'язати Головне управління Державної фіскальної служби у Харківської області включити Державне підприємство «Дороги Харківщини» до Реєстру неприбуткових установ та організацій відповідно до Порядку ведення Реєстру неприбуткових установ та організацій, включення неприбуткових підприємств, установ та організацій до Реєстру та виключення з Реєстру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2016 р. №440.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.07.2018р. позов задоволено.

Визнано противоправним та скасовано рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківської області № 088 від 12.06.2018 року про відмову у включенні Державного підприємства «Дороги Харківщини» до Реєстру неприбуткових установ та організацій.

Зобов'язано Головне управління Державної фіскальної служби у Харківської області включити Державне підприємство «Дороги Харківщини» до Реєстру неприбуткових установ та організацій відповідно до Порядку ведення Реєстру неприбуткових установ та організацій, включення неприбуткових підприємств, установ та організацій до Реєстру та виключення з Реєстру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2016 р. №440.

Відповідач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції оскаржуване рішення скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає доводи щодо правомірності оскаржуваного рішення.

Позивач надав правове обгрунтування щодо безпідставності вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Державне підприємство «Дороги Харківщини» є юридичною особою публічного права, що створено відповідно до розпорядження першого заступника голови Харківської обласної державної адміністрації від 28.03.2018 року № 211 "Про створення державного підприємства «Дороги Харківщини» (п. 1.1. Статуту ДП "Дороги Харківщини").

Відповідно до п. 1.2 Статуту Державне підприємство «Дороги Харківщини» є неприбутковим підприємством.

01.06.2018 року Державним підприємством «Дороги Харківщини» було подано реєстраційну заяву форми 1-РН та копії установчих документів для включення до Реєстру неприбуткових установ та організацій відповідно до п.133.4 ст. 133 Податкового кодексу України.

Рішенням № 088 від 12.06.2018 року відповідач відмовив у включенні позивача до Реєстру неприбуткових установ та організацій.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не довів наявність правових підстав для відмови позивачу у включенні його до нового Реєстру неприбуткових установ та організацій, а відтак, такі дії податкового органу вчинені всупереч норм законодавства.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, суд зобов'язаний перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пп. 14.1.121 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України неприбуткові підприємства, установи та організації - це неприбуткові підприємства, установи та організації, які не є платниками податку на прибуток підприємств відповідно до п. 133.4 ст. 133 ПК України.

Пунктами 6,7 Порядку ведення Реєстру неприбуткових установ та організацій, включення неприбуткових підприємств, установ та організацій до Реєстру та виключення з Реєстру, затвердженого постановою КМУ від 13.07.2016 р. №440, встановлено, що контролюючий орган здійснює включення неприбуткової організації до Реєстру на підставі поданих документів в разі, коли організація відповідає вимогам, встановленим пп.133.4.1 п.133.4 ст.133 ПК.

Так, пунктом 133.4.1 п. 133.4 статті 133 Податкового кодексу України встановлено, що неприбутковим підприємством, установою та організацією є підприємство, установа та організація (далі - неприбуткова організація), що одночасно відповідає таким вимогам:

утворена та зареєстрована в порядку, визначеному законом, що регулює діяльність відповідної неприбуткової організації;

установчі документи якої (або установчі документи організації вищого рівня, на підставі яких діє неприбуткова організація відповідно до закону) містять заборону розподілу отриманих доходів (прибутків) або їх частини серед засновників (учасників), членів такої організації, працівників (крім оплати їхньої праці, нарахування єдиного соціального внеску), членів органів управління та інших пов'язаних з ними осіб. Для цілей цього абзацу не вважається розподілом отриманих доходів (прибутків) фінансування видатків, визначених підпунктом 133.4.2 цього пункту;

установчі документи якої (або установчі документи організації вищого рівня, на підставі яких діє неприбуткова організація відповідно до закону) передбачають передачу активів одній або кільком неприбутковим організаціям відповідного виду або зарахування до доходу бюджету у разі припинення юридичної особи (у результаті її ліквідації, злиття, поділу, приєднання або перетворення). Положення цього абзацу не поширюється на об'єднання та асоціації об'єднань співвласників багатоквартирних будинків;

внесена контролюючим органом до Реєстру неприбуткових установ та організацій.

З матеріалів справи встановлено, що підставою прийняття оскаржуваного рішення про відмову у включенні позивача до Реєстру неприбуткових установ та організацій є невідповідність організаційно-правової форми позивача - державне підприємство, а також п.4.1 ст.4 Статуту, який передбачає, що майно Підприємства є держаною власністю і закріплюється ним на праві господарського відання.

Згідно із затвердженим у встановленому законом порядку розпорядженням голови Харківської обласної державної адміністрації від 28.03.2018 року № 211, Статутом, Державне підприємство «Дороги Харківщини» є юридичною особою публічного права ( п. 1.1) та неприбутковим підприємством ( п. 1.2). Метою діяльності Підприємства є забезпечення розвитку автомобільних доріг загального користування місцевого значення в Харківській області, а також удосконалення дорожнього господарства Харківської області, підвищення ефективності використання матеріальних, фінансових та інших ресурсів ( п. 2.1). Предметом діяльності є організація будівництва, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування, надання пропозицій головному розпоряднику коштів щодо включення до переліку обєктів, що фінансуються за рахунок Державного бюджету України, проектів будівництва, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення, а також потреб дорожнього господарства Харківської області, здійснення функцій замовника з виконання робіт з будівництва, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення, а також потреб дорожнього господарства Харківської області, здійснення функцій замовника з виконання робіт з будівництва, ремонту та утримання автомобільних доріг комунальної власності та інших заходів, у разі прийняття відповідною місцевою радою рішення про визначення замовником із зазначених робіт ПД «Дороги Харківщини», здійснення технічного нагляду під час будівництва, реконструкції, капітального ремонту автомобільних доріг загального користування, місцевого значення, організація та проведення публічних закупівель на виконання робіт з будівництва, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення, а також на потреби дорожнього господарства Харківської області, участь в організації необхідних заходів у разі стихійного лиха та/або надзвичайної ситуації на території Харківської області, узгодження маршрутів і оформлення відповідних дозволів на проїзд у межах регіону (по автодорогах місцевого значення загального користування) транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, здійснення іншої діяльності, не забороненої законодавством ( п. 2.2). Підприємство утримується за рахунок коштів, передбачених у вартості будівництва, ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення, а також коштів передбачених на фінансування дорожнього господарства, що спрямовуються в установленому порядку в межах кошторисів видатків на утримання працівників Підприємства, погоджених з Уповноваженим органом управління 9 п.3.9). Майно підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання ( п. 4.1). Підприємству забороняється здійснювати розподіл отриманих доходів (прибутків) або їх частини серед засновників (учасників), членів такої організації, працівників (крім оплати їхньої праці, нарахування єдиного соціального внеску), членів органів управління та інших повязаних з ними осіб (п. 4.11). Доходи (прибутки) Підприємства використовуються виключно для фінансування видатків на його утримання, реалізації мети (цілей, завдань) та напрямів діяльності, визначених цим Статутом (п.4.12). У разі припинення Підприємства ( у результаті його ліквідації, злиття, поділу, приєднання або перетворення) активи підприємства передаються одній або кільком неприбутковим організаціям відповідного виду або зараховуються до доходу бюджету ( п. 12.5).

Отже, зміст пунктів статуту ДП «Дороги Харківщини» відповідає критеріям визначення неприбуткових підприємтсв, встановленим абз. 3, 4 п.п. 133.4.1 п. 133.4 статті 133 Податкового кодексу України, для отримання статусу неприбутковості.

Підпунктом 133.4.6. п. 133.4 ст. 133 ПК України до неприбуткових організацій, що відповідають вимогам цього пункту і не є платниками податку, зокрема, можуть бути віднесені інші юридичні особи, діяльність яких відповідає вимогам цього пункту.

Враховуючи викладене, Податковий кодекс України не містить застережень щодо організаційно-правової форми та видів діяльності, які може здійснювати неприбуткова організація як критерій отримання статусу неприбутковості, а тому позивач у організаційно-правовій формі «державне підприємство», при дотриманні вимог щодо змісту установчих документів, має право на отримання відповідного податкового статусу.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність доводів відповідача про відмову у включенні в Реєстр неприбуткових організацій з підстав невідповідності організаційно-правової форми підприємства.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи відповідача, що ДП «Дороги Харківщини» не є неприбутковим підприємством у розумінні п.п 133,4.1 п. 133.4. ст. 133 Податкового кодексу України, оскільки п. 4.1 статуту передбачає, що майно підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання, а тому підприємство не відповідає вимогам некомерційної господарської діяльності у розумінні приписів Господарського кодексу України, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 52 Господарського кодексу України некомерційне господарювання - це самостійна систематична господарська діяльність, що здійснюється субєктами господарювання, спрямована на досягнення економічних, соціальних та інших результатів без мети одержання прибутку.

В той час, за приписами п. 133.4.2 п. 133.4 ст. 133 ПК України доходи (прибутки) неприбуткової організації використовуються виключно для фінансування видатків на утримання такої неприбуткової організації, реалізації мети (цілей, завдань) та напрямів діяльності, визначених її установчими документами.

З аналізу вказаних правових норм випливає, що за визначенням Податкового кодексу України неприбуткова організація може отримувати прибутки, які використовуються виключно на певні цілі, визначені законом, при цьому Господарським кодексом України некомерційне господарювання визначено як таке, що не має на меті одержання прибутку.

Частина 1 ст. 62 ГК України визначає підприємство як самостійний суб'єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб'єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.

При цьому, підприємства можуть створюватись як для здійснення підприємництва, так і для некомерційної господарської діяльності (ч. 2 ст. 62 ГК України).

Відповідно до статті 73 Господарського кодексу України, державне унітарне підприємство утворюється компетентним органом державної влади в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини державної власності, як правило, без поділу її на частки, і входить до сфери його управління. Державні унітарні підприємства діють як державні комерційні підприємства або казенні підприємства.

Статтею 74 Господарського кодексу України встановлено, що державне комерційне підприємство є суб'єктом підприємницької діяльності, діє на основі статуту або модельного статуту і несе відповідальність за наслідки своєї діяльності усім належним йому на праві господарського відання майном згідно з цим Кодексом та іншими законами, прийнятими відповідно до цього Кодексу. Майно державного комерційного підприємства закріплюється за ним на праві господарського відання чи оперативного управління.

Згідно ст. 136 Господарського кодексу України право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Власник майна, закріпленого на праві господарського відання за суб'єктом підприємництва, здійснює контроль за використанням та збереженням належного йому майна безпосередньо або через уповноважений ним орган, не втручаючись в оперативно-господарську діяльність підприємства.

Колегія суддів зазанчає, що пунктом 3.1 ст. 3 Податкового кодексу України, встановлено, що податкове законодавство України складається з Конституції України; цього Кодексу; Митного кодексу України та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у зв'язку з оподаткуванням митом операцій з переміщення товарів через митний кордон України (далі - законами з питань митної справи); чинних міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування; нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього Кодексу та законів з питань митної справи; рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим Кодексом.

Таким чином, Податковий кодекс є спеціальним законодавчим актом у сфері правовідносин, що виникають з питань оподаткування.

Статтею 5 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.

Включення позивача до Реєстру неприбуткових установ та організацій є відносинами з питань оподаткування, а тому до них застосовуються поняття, терміни, правила та положення Податкового кодексу України.

Таким чином, при вирішенні питання щодо включення позивача до вказаного Реєстру, застосовується критерій визначення неприбуткового підприємства, визначеного п. 133.4 статті 133 Податкового кодексу України, а не приписи Господарського кодексу України.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відсутній закон, який регулює порядок утворення, реєстрації та діяльності неприбуткових державних підприємств.

Статутом позивача підтверджено дотримання критеріїв визначення неприбуткового підприємства, визначеного п. 133.4 статті 133 Податкового кодексу України, а саме, орган управління відніс основну діяльність до неприбуткової, Статут містить заборону розподілу отриманих доходів (прибутків) або їх частини серед засновників (учасників), членів такої організації, працівників (крім оплати їхньої праці, нарахування єдиного соціального внеску), членів органів управління та інших пов'язаних з ними осіб, Статутом визначено, що доходи (прибутки) Підприємства використовуються виключно для фінансування видатків на його утримання, реалізації мети (цілей, завдань) та напрямів діяльності, визначених цим Статутом, Статутом передбачено передачу активів Підприємства під час припинення в результаті реорганізації (злиття, поділу, приєднання або перетворення) або ліквідації одній чи кільком неприбутковим організаціям відповідного виду або ж зарахування таких в дохід бюджету.

Отже, висновки податкового органу про відмову у включенні позивача до Реєстру неприбуткових підприємств не грунтуються на приписах чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги, щодо відмови у включенні позивача до Реєстру неприбуткових підприємств з підстав можливого використання підприємством доходів (прибутків) для цілей інших, ніж передбачені підпунктом 133.4.2. ст. 133 ПК України, колегія суддів вважає безпідставними з огляду на те, що згідно підпунктом 133.4.4. ст. 133 ПК України використання неприбутковою організацією доходів (прибутків) для цілей інших, ніж передбачені підпунктом 133.4.2. ст. 133 ПК України є підставою для виключення такої організації з Реєстру неприбуткових установ та організацій і нарахування податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств, штрафних санкцій і пені відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення відповідача не відповідає вимогам ст. 2 КАС України щодо прийняття його на підставі, що встановлена чинним законодавством України, а тому є протиправним, при цьому, відповідно до ст. 77 КАС України, доказів правомірності свого рішення відповідач не надав.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 310, 315, 321, 322, 325, 326 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області залишити без задоволення .

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.07.2018 по справі № 820/5003/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_1
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_2 ОСОБА_3
Повний текст постанови складено 05.11.2018.