Справа № 138/3102/17
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2018-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 138/3102/17

Головуючий у 1-й інстанції: Цибульський О.Є.

Суддя-доповідач: Іваненко Т.В.

06 листопада 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Іваненко Т.В.

суддів: Франовської К.С. Кузьменко Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві державної адміністрації на рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 26 червня 2018 року (м. Могилів-Подільський) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання неправомірними дії та стягнення недоплаченої щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та недоплаченої допомоги при народженні дитини,

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання неправомірними дій та стягнення недоплаченої щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та недоплаченої допомоги при народженні дитини.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що перебуває в шлюбі з ОСОБА_3. Від спільного подружнього життя у них народилося троє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. В період з листопада 2013 року по жовтень 2016 року позивач перебувала у відпустці по догляду за малолітнім сином до досягнення ним трирічного віку.

З моменту народження третьої дитини, позивач отримувала за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 державну допомогу у виді: допомоги при народженні дитини в розмірі 9720,00 грн. за жовтень 2013 року та 14850 грн. за період січень 2014 року жовтень 2014 року, а також допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період листопад 2013 року грудень 2013 року в розмірі 177,67 грн. та за період січень 2014 року червень 2014 року в розмірі 780,00 гривень.

В зв'язку з початком бойових дій за місцем проживання позивача, вона була вимушена покинути місце проживання і зареєструвалась як вимушено переміщена особа в місті Києві.

26 листопада 2014 року ОСОБА_2 отримала від Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в м. Києві державної адміністрації довідку про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. Разом з тим, за весь час перебування позивача в статусі вимушено переміщеної особи вона жодного разу не отримала виплат вказаних вище допомог. Заборгованість відповідача перед позивачем становить по виплаті допомоги при народженні дитини за період з листопада 2014 року по червень 2017 року в розмірі 47520,00 грн. та по допомозі по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період липень 2014 року по жовтень 2016 року в розмірі 3640,00 грн.

Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 26 червня 2018 року позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві державної адміністрації по не нарахуванню та невиплаті щомісячної допомоги по догляду за дитиною ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, до досягнення ним трирічного віку та по не нарахуванню та невиплаті допомоги при народженні вказаної дитини.

Стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві державної адміністрації (вул. Цитадельна, 4/7, м. Київ) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, недоплачену у період з липня 2014 року по жовтень 2016 року щомісячну допомогу по догляду за дитиною ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, до досягнення нею трирічного віку, а саме: допомогу в розмірі 3640,00 грн.

Стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві державної адміністрації на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, недоплачену у період з липня 2014 року по червень 2017 року допомогу при народженні дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, а саме: допомогу в розмірі 47520,00 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, Управлінням праці та соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві державної адміністрації подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 26 червня 2018 року, як таке що винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

ОСОБА_2 є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_3, та проживала за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.6).

З 05.08.2006 позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4, виданим 05.08.2006 Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції (а.с.7).

За час шлюбу у позивача народилось троє дітей, а саме: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7 (а.с.8-10).

За місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2, як вбачається з позову, ОСОБА_2 отримувала державну допомогу у виді: допомоги при народженні дитини в розмірі 9720,00 грн. за жовтень 2013 року та 14850 грн. за період січень 2014 року жовтень 2014 року, а також допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період листопад 2013 року грудень 2013 року в розмірі 177,67 грн. та за період січень 2014 року червень 2014 року в розмірі 780,00 гривень.

У зв'язку з бойовими діями на території м. Донецьк, позивач разом з сім'єю була вимушена змінити своє місце проживання. Так, згідно довідки Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві державної адміністрації № від 26.11.2014 ОСОБА_2 було взято на облік, як особу переміщену з тимчасово окупованої території України. Нове місце реєстрації позивача - АДРЕСА_1 (а.с.11).

Після отримання довідки про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи позивач перебувала на обліку в Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, що підтверджується листом Головного управління ДМС в м. Києві № 1-16/М-971-16 від 15.06.2016 (а.с.12).

Позивач зверталась із заявою від 08.11.2016 та від 04.07.2017 до відповідача про поновлення їй виплати допомоги по догляду за дитиною ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, до досягнення ним трирічного віку та допомоги при народженні дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, однак листами № 105/74/М-1038/16-11340 від 14.11.2016 та № 105/74/М-831/16-8547 від 19.07.2017 позивача було повідомлено про неможливість поновлення їй вказаних виплат, оскільки вона не подала заяву про поновлення виплат протягом 12 місяців з дня припинення таких виплат, як це передбачено п. 13 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1751від 27.12.2001року (а.с.12-18).

Згідно розрахунку заборгованості, зробленого позивачем, відповідачем недоплачено позивачу у період з липня 2014 року по жовтень 2016 року щомісячну допомогу по догляду за дитиною ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 до досягнення ним трирічного віку в загальному розмірі 3640,00 грн. Також відповідачем недоплачено позивачу у період з листопада 2014 року по червень 2017 року допомогу при народженні дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 в загальному розмірі 47520,00 грн. (а.с.19).

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги дійшов висновку, що позивач та її дитина як громадяни України мають право на соціальний захист від держави, а соціальний захист - це комплекс організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на захист добробуту кожного члена суспільства. Забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, держава зобов'язується забезпечити дитині захист і піклування, які необхідні для її благополуччя. Позивач, в сім'ї якої виховується та проживає неповнолітня дитина, має право на державну допомогу, яка надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною.

Колегія суддів, з даними висновком суду першої інстанції погоджується, з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 3 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» (далі - Закон) відповідно до цього Закону призначається державна допомога при народженні дитини.

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону, допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною.

Відповідно до ст. 6 Закону, документи, необхідні для призначення державної допомоги сім'ям з дітьми, подаються особою, яка претендує на призначення допомоги, самостійно. За наявності письмової заяви особи, яка претендує на призначення допомоги, але за станом здоров'я або з інших поважних причин не може самостійно зібрати необхідні документи, збір зазначених документів покладається на органи, що призначають допомогу.

Відповідно до статті 11 Закону, допомога батькам при народженні дитини призначається на підставі свідоцтва про народження дитини. Опікунам зазначена допомога призначається на підставі рішення про встановлення опіки. Допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.

Згідно п. 12 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми» від 27.12.2001 року № 1751 (далі - Порядок), допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.

За пунктом 13 Порядку, допомога при народженні дитини надається у розмірі, встановленому на дату народження дитини.

Відповідно до матеріалів справи, позивачем було дотримано строки звернення за призначенням допомоги.

За пунктом 13 Порядку, виплата допомоги поновлюється у випадках, передбачених абзацами двадцятим - двадцять сьомим, двадцять дев'ятим і тридцятим цього пункту, у разі, коли особа, що фактично здійснює догляд за дитиною (один з батьків дитини, опікун), звернулася протягом дванадцяти місяців після припинення виплати допомоги до органу, що призначив допомогу, з письмовою заявою.

Тобто, вказаної нормою передбачені певні обмеження стосуються строку подання заяви про поновлення виплати допомоги.

Разом з цим, вказані обмеження стосуються вичерпних підстав з яких відбулось припинення виплати.

Частиною 9 статті 11 Закону, виплата допомоги при народженні дитини припиняється у разі: позбавлення отримувача допомоги батьківських прав; відібрання дитини в отримувача допомоги без позбавлення батьківських прав; тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання; припинення опіки або звільнення опікуна від його повноважень щодо конкретної дитини; нецільового використання коштів і незабезпечення отримувачем допомоги належних умов для повноцінного утримання та виховання дитини; у разі виникнення інших обставин.

За пунктом 13 Порядку, виплата допомоги припиняється у разі: позбавлення отримувача допомоги батьківських прав; відмови отримувача допомоги від виховання дитини; нецільового використання коштів і незабезпечення отримувачем допомоги належних умов для повноцінного утримання та виховання дитини; відібрання дитини в отримувача допомоги без позбавлення батьківських прав; тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання, крім дітей, які народилися під час перебування матері в слідчому ізоляторі або установі виконання покарань за умови перебування дитини разом з матір'ю; припинення опіки або звільнення опікуна від його повноважень щодо конкретної дитини; перебування отримувача допомоги у місцях позбавлення волі за рішенням суду; усиновлення дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування; смерті дитини; смерті отримувача допомоги; виникнення інших обставин.

Отже зазначеними нормами визначено вичерпний перелік обставин припинення виплати допомоги.

Колегія суддів не приймає посилання апелянта на абз. 30 п. 13 Порядку як підставу припинення виплати, оскільки, зазначені положення щодо «виникнення інших обставин» Порядку відповідають Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

Рішенням Конституційного Суду України від 08.06.2016 р. N 3-рп/2016 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), абзац сьомий частини дев'ятої статті 11 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" від 21 листопада 1992 року N 2811-XII, з наступними змінами, згідно з яким виплата допомоги при народженні дитини припиняється "у разі виникнення інших обставин".

Конституційний суд зазначив, що дискреційні повноваження органу державної влади щодо припинення виплати допомоги при народженні дитини мають бути однозначно визначені у Законі. Натомість існування в ньому нечітко визначеного переліку підстав для припинення виплати допомоги при народженні дитини і наявність у органів соціального захисту населення таких дискреційних повноважень без визначення їх меж у Законі може призвести до порушення права особи на отримання допомоги при народженні дитини. Законодавче врегулювання підстав для припинення виплати допомоги при народженні дитини, передбачене в абзаці сьомому частини дев'ятої статті 11 Закону, свідчить про недотримання принципу правової визначеності як елемента принципу верховенства права, гарантованого частиною першою статті 8 Основного Закону України.

Таким чином, припинення виплати допомоги позивачу відбулось не з підстав передбачених цими нормами. Підставою для припинення виплати послугувало розташування у м. Донецьку органу, де позивач отримувала допомогу. Отже, на позивача не розповсюджується строк подання заяви на поновлення виплати допомоги передбачений п. 13 Порядку.

Суд критично оцінює доводи відповідача про відсутність підстав для поновлення виплати допомоги у зв`язку з тим, що заявник звернувся до Управління з заявою пізніше 12 календарних місяців після припинення виплати допомоги народження дитини.

Колегія суддів вважає, що позивачем позов заявлено фактично в інтересах дитини для її належного матеріального забезпечення.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі №591/610/16-а (К/9901/12622/18), допомога при народженні дитини за своєю природою є допомогою самій дитині, а не її батькам. Неможливість своєчасного звернення одним з батьків до органу, який здійснює призначення допомоги при народженні дитини, призводить до порушення інтересів дитини.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду у справах 223/859/16-а від 05 вересня 2018 року , №242/5735/16-а від 06 вересня 2018 року.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

До апеляційної скарги відповідачем подано довідку № 1558 від 23 липня 2018 року виданою РУСЗН в м. Києві, відповідно до якої, ОСОБА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, отримувала щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини в період з листопада 2013 по грудень 2014 року, включно, у розмірі 1485,00 грн.

Таким чином, на підставі встановлених обставин справи та наведених норм закону, які регулюють спірні відносини, суд першої інстанції правильно вирішив справу за суттю вимог, проте висновки суду в частині визначення періоду стягнення допомоги, яка підлягає стягненню з відповідача, не відповідають обставинам справи, судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу частково, а рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 26 червня 2018 року скасувати в частині стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві державної адміністрації (вул. Цитадельна, 4/7, м. Київ) на користь ОСОБА_2, недоплаченої за період з липня 2014 року по червень 2017 року допомоги при народженні дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, а саме: допомоги в розмірі 47520,00 грн, прийнявши в цій частині нове рішення та задовольнивши позовні вимоги за період з 01.01.2015 по 30.06.2017 (30 міс. х 1485 грн).

Пунктом 4 частини 1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві державної адміністрації задовольнити частково.

Рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 26 червня 2018 року у справі № 138/3102/17 скасувати в частині стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві державної адміністрації (вул. Цитадельна, 4/7, м. Київ) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, недоплаченої у період з липня 2014 року по червень 2017 року допомоги при народженні дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, а саме: допомоги в розмірі 47520 (сорок сім тисяч п'ятсот двадцять) гривень 00 копійок.

Прийняти в цій частині нову постанову.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві державної адміністрації (вул. Цитадельна, 4/7, м. Київ) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, недоплачену у період з січня 2015 року по червень 2017 року допомогу при народженні дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, а саме: допомогу в розмірі 44550 (сорок чотири тисячі шістдесят п'ять) гривень 00 копійок.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 06 листопада 2018 року.

Головуючий Іваненко Т.В.

Судді Франовська К.С. Кузьменко Л.В.