Справа № 679/1812/16-а
Суддя: Базарник Б. І.
Дата ухвалення: 2018-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/679/9/2018
Справа № 679/1812/16-а
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2018 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Базарника Б.І.,

при секретарі Ясенчук С.Ю.,

за участі позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Нетішин справу №679/1812/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, про визнання протиправним та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин Хмельницької області, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати розпорядження відповідача №105951 від 08.10.2013 року. В подальшому 14.02.2017 року позивач подав заяву про зміну позовних вимог (а.м.33), відповідно до якої останній просить суд:

- визнати протиправними та скасувати розпорядження відповідача №105951, прийняті 08.10.2013 року;

- визнати протиправним та скасувати повідомлення №42/п-10 від 02.09.2016 року про перерахунок пенсії ОСОБА_1.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 14.02.2008 року Хмельницькою МСЕК йому встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок загального захворюванню довічно, у звязку з чим позивачу призначено пенсію по інвалідності. За результатами розгляду позовної заяви ОСОБА_1 Нетішинським міським судом Хмельницької області 07.07.2011 року прийнято рішення, яким суд зобовязав управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин Хмельницької області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до норм Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2009 рік та виплатити різницю недоплаченої пенсії, починаючи з 01.01.2011 року з подальшою виплатою в таких розмірах до наступного перерахунку, з урахуванням фактично виплачених сум. На виконання вказаного судового рішення Нетішинським міським судом Хмельницької області 18.07.2011 року видано виконавчий лист.

На виконання рішення суду управлінням Пенсійного фонду України в м.Нетішин Хмельницької області видано розпорядження №105951 від 13.09.2011 року, яким ОСОБА_1 встановлено пенсію по інвалідності в розмірі 90% пенсії за віком.

В подальшому, за заявою ОСОБА_1 відповідачем з 01.05.2012 року проведено перерахунок пенсії та в липні 2016 року позивач звернувся з проханням надати йому копію Розпорядження (або виписку з розпорядження) про перерахунок на що 02.09.2016 року отримав лист №42/П-10.

Позивач вказує на те, що оскаржуване ним розпорядження відповідача №105951 від 08.10.2013 року прийняте відповідно до рішення Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23.01.2013 року по справі №2а-1469/11/2211, ним отримано 09.12.2016 року в приміщенні Нетішинського міського суду, а тому, з посиланням на ч.5 ст.254 КАС України (в редакції, яка діяла на момент винесення рішення судом) вважає, що таке набрало законної сили 15.12.2016 року.

Також ОСОБА_1 у своїй заяві про зміну позовних вимог від 14.02.2017 року зазначає, що Вінницький апеляційний адміністративний суд своїм рішенням від 23.01.2013 року по справі №2а-1469/11/2211, на думку позивача, не зобовязував відповідача приймати рішення (розпорядження), проте останнім 08.10.2013 року прийнято близько семи таких рішень (розпоряджень). В подальшому відповідач повідомив його листом від 02.09.2016 року за №42/п-10 лише про одне рішення (розпорядження), що прийняте 08.10.2013 року та не розяснив порядку його оскарження відповідно до норм Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». З посиланням на абз.2 п.4.9 Постанови Правління ПФУ від 25.11.2005 року №22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», вважає, що оскаржуване ним повідомлення №42/п-10 не є випискою з розпорядження про перерахунок пенсії, оскільки не відповідає вимог вищевказаної Постанови ПФУ.

З наведених підстав, позивач просить задовольнити його позов повністю.

Ухвалою Нетішинського міського суду від 21.12.2016 року з дотриманням вимог ст.ст.17-20, 105-107, 109 КАС України (в редакції чинній станом на 21.12.2016 року) відкрито провадження у даній справі.

04.01.2017 року ухвалою суду дану справу призначено до судового розгляду.

В ході розгляду справи судом з 15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким Кодекс адміністративного судочинства України викладено в новій редакції.

Частиною 3 статті 30 КАС України (в редакції, що набрала чинності з 15.12.2017 р.) встановлено, що справа, прийнята адміністративним судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому адміністративному суду.

Зважаючи на вищенаведені обставини та положення законодавства, суд вважає, що справа підсудна Нетішинському міському суду Хмельницької області як адміністративному суду.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28.09.2018 року в адміністративній справі здійснено заміну первинного відповідача - Управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин Хмельницької області на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав вимоги позовної заяви та надав пояснення аналогічні змісту позову та заяви про зміну позовних вимог від 14.02.2017 року.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позову ОСОБА_1 та надала пояснення, аналогічні змісту письмових заперечень, які наявні в матеріалах справи.

Так, у своїх запереченнях від 24.01.2017 року (а.м.27-28) та уточненнях до заперечень на адміністративний позов ОСОБА_1 від 17.02.2017 року (а.м.41-42), представник відповідача заперечує проти адміністративного позову з наступних підстав.

Постановою Нетішинського міського суду від 07.07.2011 року зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м.Нетішині Хмельницькій області здійснити перерахунок пенсії позивачу відповідно до норм Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2009 рік та виплатити різницю недоплаченої пенсії, починаючи з 01.01.2011 року з подальшою виплатою пенсії в такому розмірі до наступного перерахунку, з урахуванням фактично виплачених сум.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23.01.2013 року, скасовано вищевказану постанову Нетішинського міського суду від 07.07.2011 року. У відповідності з ч.10 ст. 183-2 КАС України, судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає.

Представник відповідача вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки оскаржуване розпорядження від 08.10.2013 року прийняте відповідачем на виконання рішення суду, яке набрало законної сили, відповідно до його резолютивної частини. Вказує, що чинним законодавством про адміністративне судочинство не передбачено такого способу захисту права як звернення до суду з позовом про визнання протиправними та скасування рішень, які прийняті на виконання рішень суду.

На думку представника відповідача, позивач у своєму позові не вказує, які конкретно норми і які нормативні акти законодавства порушенні відповідачем при виконанні постанови суду, що набрала законної сили та яким чином скасування оскаржуваного розпорядження призведе до збільшення розміру пенсії. Також позивачем не враховано, що постанова Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23.01.2013 року є остаточною та оскарженню не підлягає, тому вимога продовжити строки подання адміністративного позову і позовні вимоги в цілому є безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню.

Розглянувши подані сторонами докази, заслухавши представників сторін, всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному їх дослідженні, суд приходить до висновку про те, що позовна заява не підлягає до задоволення повністю з наступних підстав.

Що стосується строків звернення ОСОБА_1 до суду з даним адміністративним позовом, то суд вважає, що такий у відповідності до ч.2 ст.122 КАС України позивачем не порушено, що підтверджено наявними у справі доказами, зокрема, листом відповідача №42/П-10, який позивач отримав 02.09.2016 року та з якого дізнався про порушення, на його думку, його прав відповідачем при прийнятті останнім оскаржуваних рішень.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 02.09.2016 року позивач отримав лист №42/П-10 від відповідача як відповідь на його звернення від 19.08.2016 року. Зі змісту вказаного листа (відповіді на звернення) відповідача вбачається, що з 01.05.2012 року позивачу було здійснено перерахунок стажу відповідно до ст.42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» згідно поданої позивачем заяви від 24.04.2012 року.

У вказаній відповіді також зазначено, що в результаті перерахунку загальний трудовий стаж станом на 01.05.2012 року становить 30 років 0 місяців 0 днів та додатковий стаж 11 років 7 місяців 7 днів, коефіцієнт стажу з урахуванням кратності відповідно 0,56138, розмір пенсійної виплати станом на 01.05.2012 року склав 3031,45 грн., тобто: (1650,43 грн. (середній заробіток по народному господарству за 2009 р.) х 3,50348 (індивідуальний коефіцієнт заробітку) = 5782,25 грн. (заробіток для обчислення пенсії) х 0,56138 (коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1,35) = 3246,04 грн. (основний розмір пенсії) + 122,24 грн. (доплата за понаднормативний стаж 16р 764 грн. %) = 3368,28 грн. * 90% (для обчислення пенсії по інвалідності ІІ групи) = 3031,45 грн.).

Крім того, відповідачем в зазначеній відповіді вказано, що 18.07.2011 року позивач звертався до управління із заявою про добровільне виконання рішення Нетішинського міського суду від 07.07.2011 року по справі №2-а-1469/11/2211, яким було зобовязано Управління Пенсійного фонду України м.Нетішин Хмельницької області здійснити перерахунок пенсії позивачу, та на виконання вказаного рішення суду управлінням позивачу було проведено перерахунок пенсії і після цього розмір пенсії позивача становив 2860,25 грн. У звязку зі скасуванням рішення Нетішинського міського суду від 07.07.2011 року по справі №2-а-1469/11/2211 за результатами розгляду апеляційної скарги управління згідно постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23.01.2013 року по справі №2-а-1469/11/2211, відповідачем для позивача було проведено перерахунок пенсії з 08.10.2013 року і після такого перерахунку розмір пенсії позивача склав 2685,82 грн.

Водночас, позивач у своєму зверненні від 19.08.2016 року просив відповідача видати йому копію розпорядження (або виписку з розпорядження) про перерахунок пенсії, проведений у квітні місяці 2012 року та вказати дату та причини його скасування.

Аналізуючи зміст вказаного вище звернення від 19.08.2016 року, суд приходить до висновку, що за результатами його розгляду відповідачем правомірно надано відповідь №42/п-10 від 02.09.2016 року, враховуючи також наступне.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно ч.3 ст.3 вищевказаного Закону, заява це звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України Про звернення громадян звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання.

Згідно ч.4 ст.15 Закону України Про звернення громадян рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до ст.15 вищевказаного Закону, відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Твердження позивача про те, що відповідач повідомив його листом від 02.09.2016 року за №42/п-10 лише про одне рішення (розпорядження), що прийняте 08.10.2013 року та не розяснив порядку його оскарження відповідно до норм Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» спростовується змістом його звернення, в якому він просив відповідача про надання йому копії конкретного розпорядження (або виписку з нього), а саме: про перерахунок пенсії, який проведений у квітні місяці 2012 року.

Що стосується недотримання відповідачем абз.2 п.4.9 Постанови Правління ПФУ від 25.11.2005 року №22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», суд вважає, що останнім не порушено вищевказані норми законодавства, оскільки лист №42/п-10 від 02.09.2016 року надано ОСОБА_1 як відповідь на його звернення у відповідності до Закону України «Про звернення громадян».

Крім того, рішенням Нетішинського міського суду від 26.01.2018 року, яке набрало законної сили 15.05.2018 року, визнано протиправною бездіяльність Славутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області, яка полягає в ненаданні ОСОБА_1 за його зверненням від 19.08.2016 року виписки з розпорядження про призначення (перерахунок) пенсії з інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати (доходу), яка врахована при розрахунку пенсії при здійсненні перерахунку його пенсії, проведеного у квітні місяці 2012 року, тобто станом на 01.05.2012 року, а також зобов'язано Славутське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області надати ОСОБА_1 виписку з розпорядження про призначення (перерахунок) пенсії з інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати (доходу), яка врахована при розрахунку пенсії при здійсненні перерахунку його пенсії, проведеного у квітні місяці 2012 року, тобто станом на 01.05.2012 року.

Згідно п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності.

Пунктами 18 та 19 частини 1 статті 4 КАС України передбачено, що нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) субєкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) субєкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Водночас, суд зазначає, що чинним законодавством, зокрема, ст.5 КАС України, не передбачено такого права суду як скасування відповіді на звернення особи, яку позивач вважає повідомленням, оскільки це не є рішенням чи індивідуальним актом або окремим його положенням.

Таким чином, позовна вимога ОСОБА_1 щодо визнання протиправним та скасування повідомлення №42/п-10 від 02.09.2016 року про перерахунок пенсії не підлягає задоволенню.

Також судом встановлено, постановою Нетішинського міського суду від 07.07.2011 року зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м.Нетішині Хмельницькій області здійснити перерахунок пенсії позивачу відповідно до норм Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2009 рік та виплатити різницю недоплаченої пенсії, починаючи з 01.01.2011 року з подальшою виплатою пенсії в такому розмірі до наступного перерахунку, з урахуванням фактично виплачених сум.

В подальшому, постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23.01.2013 року, яка є остаточною та оскарженню не підлягає у відповідності з ст.325 КАС України, скасовано вищевказану постанову суду першої інстанції.

За матеріалами пенсійної справи №105951 ОСОБА_1, постанова Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23.01.2013 року надійшла на адресу відповідача 21.08.2013 року, тому, на думку суду, відповідач правомірно прийняв оскаржуване позивачем розпорядження саме 21.08.2013 року, яким з 01.09.2013 року, тобто з першого числа наступного місяця, припинено виконання постанови Нетішинського міського суду Хмельницької області від 07.07.2011 року, що узгоджується з вимогами ч.4 ст.45 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Частиною 1 статті 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана ВРУ, або за принципом взаємності, - за її межами.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено допустимими доказами в ході розгляду даної справи судом, оскаржуване позивачем розпорядження відповідача №105951 від 08.10.2013 року прийнято на підставі вищевказаної постанови апеляційного суду, що відповідач був зобовязаний виконати відповідно до ч.1 ст.370 КАС України.

Окрім того, відповідно до ст.328 КАС України позивач мав право на касаційне оскарження постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23.01.2013 року, однак таким правом не скористався.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

При цьому, суд вважає, що в ході судового розгляду справи позивачем не доведено та не надано належних та допустимих доказів, достатніх для підтвердження неправомірності оскаржуваних рішень відповідача.

Позивачем при подачі до суду адміністративного позову судовий збір не сплачувався, оскільки він відповідно до п.9 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільнений. При цьому, позивачем не надано суду доказів понесення ним у звязку із судовим розглядом цієї справи інших судових витрат, передбачених статтею 132 КАС України.

З урахуванням наведеного, відповідно до абзацу 2 частини 5 статті 139 КАС України та у звязку з тим, що в ході судового розгляду справи не встановлено факту понесення учасниками справи судових витрат, суд приходить до висновку, що судовий збір у звязку з розглядом цієї справи компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У адміністративному позові ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування розпоряджень №105951, прийнятих 08.10.2013 року та повідомлення №42/п-10 від 02.09.2016 року про перерахунок пенсії ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду або через Нетішинський міський суд протягом тридцяти днів з його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Сторони у справі №679/1812/16-а:

Позивач: ОСОБА_1 (пенсійне посвідчення серії ААИ №566543, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, 30100);

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України Хмельницької області (, адреса місцезнаходження: вул.Герцена, 10, м.Хмельницький, Хмельницька обл., 29013).

Повний текст судового рішення складено 05.10.2018.

Суддя Б.І. Базарник