Справа № 755/16164/18
Суддя: Галаган В. І.
Дата ухвалення: 2018-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2018 р.

м. Київ

справа № 755/16164/18

провадження № 2а/755/558/18

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Галагана В.І., за участю секретаря Ламбуцької Т.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду справу за адміністративним позовом громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 до першого заступника начальника Головного управління Державної міграційної служби України у місті Києві Войналовича Максима Вікторовича, третя особа: Головне управління Державної міграційної служби України у місті Києві, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач громадянин Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до першого заступника начальника Головного управління Державної міграційної служби України у місті Києві Войналовича М.В. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач, маючи цілком обґрунтовані побоювання стати жертвою переслідувань у країні походження, а також у зв'язку із різким погіршенням безпечності перебування та ситуації загальнопоширеного насильства і систематичного порушення прав людини в Пакистані прибув в Україну в пошуках захисту. 18.09.2018 року позивач звернувся до Управління ДМС у Київській області із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Однак співробітники вказаного управління було зауважено, що звернення позивача не буде прийнято за відсутності протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 203 КУпАП. 18.09.2018 року та 26.09.2018 року з метою отримання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 203 КУпАП позивач звернувся до ГУ ДМС у м. Києві, однак позивачу відмовлено у видачі протоколу у зв'язку із відсутністю перекладача. 27.09.2018 року позивач звернувся до ДМС України із заявою про вжиття заходів до невідкладного прийняття його звернення за захистом в Україні. У подальшому 17.10.2018 року позивача було затримано співробітниками поліції та доставлено до ГУ ДМС України в м. Києві, де відносно позивача було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП, а також винесено постанову про накладення на позивача штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 1 700,00 грн. При цьому співробітниками ГУ ДМС у м. Києві вимагали невідкладно сплатити штраф та вручили копію протоколу та оскаржуваної постанови 22.10.2018 року. Однак позивач вважає оскаржувану постанову незаконною, що є підставою його звернення з даним позовом до суду.

В судове засідання позивач громадянин Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 та його уповноважений представник в судове засідання не з'явились, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлялись належним чином, поважні причини неявки суду невідомі.

Представник відповідача першого заступника начальника Головного управління Державної міграційної служби України у місті Києві Войналовича М.В. в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлялись належним чином, поважні причини неявки суду невідомі.

Представник третьої особи Головного управління Державної міграційної служби України у місті Києві в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову заперечує в повному обсязі з підстав, що містить письмовий відзив на позовну заяву, долучений до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття в судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що Листом від 18.09.2018 року на звернення ОСОБА_1 від 18.09.2018 року повідомлено що задля складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 203 КУпАП необхідно звернутись до територіального органу, територіального підрозділу ДМС іноземців та осіб без громадянства, які є порушниками правил перебування в Україні (а саме: проживають без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або несвоєчасно зареєстрували своє місце проживання, або не виїхали після закінчення встановленого законодавством строку перебування в Україні), уповноважені посадові особи вказаного територіального органу (територіального підрозділу) ДМС зобов'язані скласти адміністративні протоколи та розглянути справи про вказані адміністративні правопорушення. Порушене ОСОБА_1 питання про складення відносно нього протоколу працівниками ГУ ДМС України в м. Києві - урегульованою (а.с. 7; 8)

17 жовтня 2018 року громадянином Пакистану ОСОБА_1 в присутності перекладача було надано пояснення про те, що в Україну він прибув у серпні 2018 року, перетнувши кордон на ділянці з Російською Федерацією поза пунктом пропуску через державний кордон України, мав на меті отримати притулок та статус біженця, але до органів міграційної служи з відповідною заявою не звертався (а.с. 27).

17 жовтня 2018 року головним спеціалістом Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві Зубом Е.В складено протокол про адміністративне правопорушення відносно громадянина Пакистану ОСОБА_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП (а.с. 5-6).

Постановою першого заступника начальника Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві Войналович М.В. від 17 жовтня 2017 року на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 700,00 грн. в дохід держави за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП (а.с. 3-4).

Зі змісту зазначеної постанови вбачається, що 17 жовтня 2018 року о 12.00 годині за адресою: АДРЕСА_1, було виявлено громадянина Пакистану ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який порушив правила перебування іноземців в Україні, а саме, проживав без документів на право проживання в Україні.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», який визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За ст. 288 КУпАП, постанову посадової особи органу внутрішніх справ у справах про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено, зокрема, в районний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, визначеними КУпАП.

В силу положень ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В силу ч. 3 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, яких визнано особами, що потребують додаткового захисту, або яким надано тимчасовий захист в Україні, вважаються такими, які на законних підставах тимчасово проживають на території України на період дії обставин, за наявності яких додатковий чи тимчасовий захист було надано. Тимчасове проживання на території України таких іноземців та осіб без громадянства підтверджується посвідченням особи, яка потребує додаткового захисту в Україні, або посвідченням особи, якій надано тимчасовий захист в Україні.

Разом з тим, порядок регулювання суспільних відносин у сфері визнання особи біженцем, особою, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, втрати або позбавлення цього статусу, а також встановлення правового статусу біженців та осіб, які потребує додаткового захисту і яким надано тимчасовий захист в Україні визначається Законом України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Так, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», довідка про звернення за захистом в Україні - документ, що засвідчує законність перебування особи на території України на період, що розпочинається з моменту звернення особи з відповідною заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, і є дійсною для реалізації прав і виконання обов'язків, передбачених цим Законом та іншими законами України, до остаточного визначення статусу такої особи чи залишення нею території України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 5 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», особа, яка з наміром бути визнаною біженцем в Україні або особою, яка потребує додаткового захисту, перетнула державний кордон України в порядку, встановленому законодавством України, повинна протягом п'яти робочих днів звернутися до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Особа, яка з наміром бути визнаною біженцем в Україні або особою, яка потребує додаткового захисту, під час в'їзду в Україну незаконно перетнула державний кордон України, повинна без зволікань звернутися до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Положеннями ч. 1 ст. 203 КУпАП передбачена відповідальність за порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в'їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбачених частиною другою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа ), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення , винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів , що мають функції фото - і кінозйомки , відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправною та скасування постанови першого заступника начальника Головного управління Державної міграційної служби України у місті Києві Войналовича М.В. від 17.10.2018 року серії ПН МКМ № 005463 про накладення адміністративного стягнення на громадянина Пакистану ОСОБА_1, оскільки відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 17.10.2018 року позивача було затримано за порушення правил перебування іноземців в Україні, з огляду на проживання без документів на право проживання в Україні, зміст протоколу був зрозумілим позивачу, оскільки переклад протоколу було зроблено усно перекладачем в присутності позивача, яким 17.10.2018 року отримано копію протоколу, що, відповідно, мітить процесуальні права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. При цьому, надавши оцінку, судом встановлено, що оскаржувана постанова від 17.10.2018 року, копія якої отримана позивачем 17.10.2018 року, про що свідчить підпис позивача в постанові, прийнята уповноваженою особою ГУ ДМС України у зв'язку із порушенням позивачем статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», оскільки позивачем не надано доказів правомірного тимчасового проживання на території України, а саме: посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту в Україні, або посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист в Україні. Разом з тим, допущена описка в імені позивача не є підставою для скасування постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення, у зв'язку із правильною кваліфікацією дій позивача.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП, складання протоколу за цим правопорушенням уповноваженою особою та притягнення у встановленому порядку до адміністративної відповідальності. Накладене на позивача адміністративне стягнення знаходиться в межах санкції відповідної статті КуПАП.

Відповідно до ч. 4 ст. 90 КАС України, суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна заява громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 до першого заступника начальника Головного управління Державної міграційної служби України у місті Києві Войналовича Максима Вікторовича, третя особа: Головне управління Державної міграційної служби України у місті Києві, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - є необґрунтованою, безпідставною та такою, що задоволенню не підлягає в повному обсязі.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 1, 4, 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 1, 5 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», ст.ст. 7, 245, 251, 252, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 5, 6-11, 13-15, 72-79, 90, 241-246, 268-271, 288 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 до першого заступника начальника Головного управління Державної міграційної служби України у місті Києві Войналовича Максима Вікторовича, третя особа: Головне управління Державної міграційної служби України у місті Києві, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі його оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 05 листопада 2018 року.

Суддя: В.І. Галаган