Справа № 597/804/18
Суддя: Дудяк С. В.
Дата ухвалення: 2018-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №597/804/18
Провадження №2-а/597/37/2018
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" жовтня 2018 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого Дудяка С.В.
з участю секретаря Богдана В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики, в порядку визначеному главою одинадцятою параграфом другим КАС України з повідомленням (викликом сторін) адміністративну справу за позовомНога ОСОБА_2 до інспектора роти №2 БУПП у Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 Івановичапро скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,
Позивач в позовній заяві та в судовому засіданні просить скасувати постанову серії ВР №078379 від 28.06.2018 року інспектора роти №2 БУПП у Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення адміністративного стягнення у виді 425 гривень штрафу в дохід держави, покликаючись на те, що він не згідний з постановою про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.1 КУпАП та накладеним стягненням у виді 425 гривень штрафу в дохід держави, оскільки Правил дорожнього руху не порушував, 28.06.2018 року, о 17 годині 30 хвилин керував автомобілем марки Форд модель Коннект, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався автодорогою М19 сполученням Чернівці-Заліщики, був зупинений відповідачем, який звинуватив його в тому, що він керуючи транспортним засобом не має при собі полісу обов'язкового страхування. Позивачем, як він зазначає, на місці інциденту було оспорено інкриміноване звинувачення, пояснивши що Правил дорожнього руху не порушував, поліс страхування у нього є. Однак відповідач на його заперечуння не реагував, склав оскаржувану постанову, копію якої йому не вручив. Тому, позивач вважає оскаржувану постанову незаконною, просить даний позов задоволити в повному обсязі, скасувати постанову та закрити провадження у справі.
Також позивач клопоче про поновлення строку звернення до суду з даним позовом, оскільки він, на його думку, пропущений з поважних причин, а саме на місці складання постанови її копії позивачу вручено не було, отримав він її лише 10.07.2018 року у поштовому відділенні.
Ухвалою суду 06.08.2018 року про відкриття провадження у справі відповідачу надано строк для подання відзиву на даний позов та роз'яснено наслідки його неподання без поважних причин.
Відповідач в судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причини неявки, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак від нього надійшов письмовий відзив на позов, в якому він заперечує проти задоволення позову ОСОБА_1 та просить відмовити йому в повному обсязі позовних вимог.
Суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, а, тому, справу слід розглянути без його участі, взявши до уваги його відзив на позов.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши відзив на позов, матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задоволити, виходячи з наступних підстав:
судом встановлено, що 28.06.2018 року відповідачприйняв постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ВР №078379, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.1 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень, за те, що позивач 28.06.2018 року, о 17 годині 30 хвилин керуючи автомобілем марки Форд модель Коннект, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався автодорогою М19 сполученням Чернівці-Заліщики не маючи при собі полісу обов'язкового страхування.
Таким чином, між сторонами виник публічно-правовий спір з приводу оскарження вищезазначеної постанови про накладення адміністративного стягнення. Оскільки спір між сторонами має ознаки публічного, то вирішення такого спору проводиться за правилами КАС України.
Відповідно до вимог ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Водночас суд зазначає, що порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюється нормами КУпАП.
Так, ст.7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Згідно зі ст.280 КУпАП - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності з вимогами ст.252 КУпАП - орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст.251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
З врахуванням досліджених в судовому засіданні доказів суд не має підстав для висновку, що при притягненні позивача до адміністративної відповідальності відповідачем в повному обсязі були дотримані вищенаведені вимоги закону і під час цього були вжиті всі заходи щодо повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.
До такого висновку суд дійшов з врахуванням наведених нижче обставин.
Відповідно до ст.21 п.21.2 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.
Як вбачається із вищенаведеної норми закону, що в даному публічно-правовому спорі є спеціальною та має пріоритетне значення, працівник поліції здійснює контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів виключно при складанні протоколу щодо порушень правил дорожнього руху та/або оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.
Дана норма закону містить вичерпний пеерлік підстав для контролю поліцією за наявністю договору страхування і розширеному тлумаченню не підлягає.
Відповідачем не доведено, що він витребовував від позивача поліс страхування під час складання протоколу про порушення правил дорожнього руху, або оформлення матеріалів ДТП, а навпаки він у відзиві на позов підтвердив, що автомобіль під керуванням позивача було зупинено та одразу ж витребувано він позивача документи, в тому числі і поліс страхування, на чому також наголошував в судовому засіданні позивач та зазначав про це у позові.
Так, згідно вимог ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ст.77 ч.1, 2 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем, всупереч вимог ст.77 ч.2 КАС України, факт порушення позивачем ПДР України та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено, доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи суду не надано. За таких обставин факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.1 КУпАП, є не доведеним.
Тому, враховуючи, що відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів спростування позовних вимог позивача, позовні вимоги про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими, законними, і суд дійшов до висновку про їх задоволення.
Згідно ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
В зв'язку з цим, суд вважає, що строк звернення до суду з даним позовом підлягає поновленню, оскільки пропущений з поважних причин, постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ВР №078379 від 28.06.2018 року відносно позивача є незаконною і вона підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.
Вирішуючи питання розподілу між сторонами судових витрат по справі, суд враховує те, що позивач не поніс судових витрат, оскільки звільнений від сплати судового збору при поданні даної заяви до суду, відповідач теж не поніс судових витрат по даній справі, тому їх слід компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.
Керуючись ст.ст.254, 258, 287, 293 КУпАП, ст.ст.77, 139, 143, 159, 241-246, 250, 255, 268-272, 286, 293, 295 КАС України,рішенням Конституційного Суду України №3-рп/2015 від 08.04.2015 року, суд
Позов ОСОБА_1 до інспектора роти №2 БУПП у Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 Івановичапро скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задоволити.
Постанову серії ВР №078379 від 28.06.2018 рокупро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.126 ч.1 КУпАП скасувати і справу про адміністративне правопорушення закрити.
Судові витрати по справі компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.
Рішенняможе бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Заліщицький районний суд Тернопільської області протягом 10 днів з дня виготовлення повного його тексту.
Повний текст судового рішення виготовлено 29.10.2018 року.
Суддя