Справа № 826/6228/17
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/6228/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ганечко О.М.

суддів Федотова І.В.

Коротких А.Ю.

при секретарі Біднячук Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства екології та природних ресурсів України на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 липня 2018 року по справі за адміністративним позовом Міністерства екології та природних ресурсів України до Державної регуляторної служби України, третя особа: Приватне підприємство «Херсонський завод пластикових виробів» про скасування розпорядження,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної регуляторної служби України, в якому просив скасувати Розпорядження Державної регуляторної служби України від 07.04.2017 р. №55 про усунення порушень законодавства у сфері ліцензування, видане за результатом скарги Приватного підприємства «Херсонський завод пластикових виробів».

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 липня 2018 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить оскаржуване судове рішення скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповністю з'ясовані обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідачем та третьою особою на адресу суду направлено відзиви на апеляційну скаргу в яких вони просять відмовити в задоволені апеляційної скарги та залишити постанову суду першої інстанції без змін.

У відповідності до ст. 308 КАС України, справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до ч. 4 ст. 229, п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.11.2016 року Мінприроди надіслало ПП "Херсонський завод пластикових виробів" повідомлення про проведення планової перевірки у період з 28.11.2016 року по 02.12.2016 року.

ПП "Херсонський завод пластикових виробів" 15.11.2016 року звернулося до Міністра екології та природних ресурсів України та до Державної регуляторної служби України із листами про надання роз'яснень стосовно правомірності здійснення планового заходу контролю за дотриманням Ліцензійних умов у той час, як діють обмеження, та надання переліку нормативно-правових актів на підставі яких здійснюється перевірка, питання відповідно до ступеню ризику, затверджену форму уніфікованого акту перевірки, та докази розміщення цих актів на порталі Мінприроди України.

В подальшому ПП "Херсонський завод пластикових виробів" листом від 24.11.2016 року повідомило Мінприроди, що Товариством не отримано відповіді на заяви від 15.11.2016 року та вирішення питання щодо допуску до перевірки у разі отримання від Позивача обґрунтованих пояснень щодо правомірності проведення планового заходу контролю.

Міністерством екології та природних ресурсів України 02.12.2016 року складено Акт № 51/16 планової перевірки додержання ПП "Херсонський завод пластикових виробів" ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами, та акт № 51/16-1 про відмову у допуску щодо проведення планової перевірки.

В подальшому Мінприроди України 09.12.2016 року прийняло наказ № 502, підпунктом 2.1 пункту 2 якого анульовано ліцензію на право ПП "Херсонський завод пластикових виробів" провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами.

ПП "Херсонський завод пластикових виробів" в грудні 2016 р., не погоджуючись з призначенням та проведенням перевірки Мінприроди України, звернувся з скаргою до Державної регуляторної служби України.

За результатом розгляду скарги ПП «Херсонський завод пластикових виробів» Державною регуляторною службою України прийнято Розпорядження №55 від 07.04.2017 р. «Про усунення порушень законодавства у сфері ліцензування», яким зобов'язано Міністерство екології та природних ресурсів скасувати наказ від 09.12.2016 р. № 502 в частині зупинення дії ліцензії ПП «Херсонський завод пластикових виробів» на операції у сфері поводження з небезпечними відходами.

Позивач вважає, що спірне Розпорядження №55 прийнято Відповідачем з порушенням вимог законодавства, а тому, звернувся до суду з відповідним позовом.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну регуляторну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 грудня 2014 року №724 (далі по тексту - Положення), Державна регуляторна служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України і який реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності.

Державна регуляторна служба України є спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності.

Пунктом 2 Положення, визначено, що Державна регуляторна служба України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Відповідно до пункту 3 Положення, на Державну регуляторну службу України покладається ряд основних завдань, одним з яких є реалізація державної регуляторної політики, політики з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності.

Згідно зі статтею 4 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності", який регулює суспільні відносини у сфері ліцензування видів господарської діяльності, визначає виключний перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, встановлює уніфікований порядок їх ліцензування, нагляд і контроль у сфері ліцензування, відповідальності за порушення законодавства у сфері ліцензування видів господарської діяльності, спеціально уповноважений орган з питань ліцензування, серед іншого: здійснює нагляд за додержанням органами державної влади, державними колегіальними органами законодавства у сфері ліцензування; утворює Експертно-апеляційну раду з питань ліцензування та забезпечує її діяльність.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності", державна політика у сфері ліцензування ґрунтується, зокрема, на принципі дотримання законності шляхом того, що зокрема, повноваження спеціально уповноваженого органу з питань ліцензування, Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування та порядок набрання чинності рішеннями органу ліцензування поширюються на сферу ліцензування всіх видів господарської діяльності, визначаються виключно цим Законом і не можуть бути обмежені іншими законами.

Частиною першою статті 5 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності", встановлено, що Експертно-апеляційна рада з питань ліцензування є постійно діючим колегіальним органом при спеціально уповноваженому органі з питань ліцензування та діє за регламентом, що затверджується спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування.

Експертно-апеляційна рада з питань ліцензування при Державній регуляторній службі України не здійснює владні управлінські функції та не є юридичною особою.

Регламент Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування затверджений наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України та Державної регуляторної служби України від 14 липня 2015 року №783/40.

Відповідно до частини п'ятої статті 5 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" склад Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування формується за пропозиціями громадських організацій, суб'єктів господарювання та їх об'єднань, посадових осіб органів ліцензування та наукових установ і затверджується спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування.

Регламент Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування затверджений наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України та Державної регуляторної служби України від 14.07.2015 №783/40, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.07.2015 за №847/27292 (надалі - Регламент).

У відповідності до п. 2 - п. 5 Розділу ІІІ Регламенту, у разі надходження апеляції до спеціально уповноваженого органу з питань ліцензування вона реєструється відповідним структурним підрозділом ДРС та надходить безпосередньо до відділу, відповідального за забезпечення діяльності Експертно-апеляційної ради (далі - відділ). Посадова особа відділу протягом трьох робочих днів з дня одержання ним апеляції: повідомляє здобувача ліцензії чи ліцензіата і орган ліцензування про прийняття апеляції до розгляду; запрошує відповідного здобувача ліцензії чи ліцензіата і орган ліцензування до участі в засіданні Ради; запитує в органу ліцензування копії (фотокопії) документів, що стосуються прийняття оскаржуваного рішення; передає заяву (скаргу) до Ради. Апеляції розглядаються на засіданні Ради у строк, що не перевищує десяти календарних днів з дня одержання від органу ліцензування запитуваних документів стосовно оскаржуваного рішення. У разі неподання органом ліцензування запитуваних документів у встановлений строк Рада розглядає апеляцію по суті або може відкласти розгляд цієї апеляції з обґрунтуванням причин відкладення розгляду такої справи. У разі недостатньої обґрунтованості в поданих органом ліцензування матеріалах у нього можуть запитуватися додаткові документи, що стосуються прийняття органом ліцензування оскаржуваного рішення. З метою оперативного опрацювання відповідні запити можуть передаватися за допомогою телекомунікаційних засобів.

Згідно з частинами восьмою та дев'ятою статті 5 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" апеляції розглядаються на засіданні Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування у строк, що не перевищує десяти календарних днів з дня одержання від органу ліцензування запитуваних документів стосовно оскаржуваного рішення. Ліцензія, стосовно якої орган ліцензування прийняв рішення про анулювання і щодо якої Експертно-апеляційною радою з питань ліцензування розглядається апеляція на рішення органу ліцензування, є чинною до дня прийняття відповідного рішення спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування. Орган ліцензування зобов'язаний протягом трьох робочих днів з дня одержання запиту подати спеціально уповноваженому органу з питань ліцензування завірені ним запитувані копії (фотокопії) документів, що стосуються оскаржуваного рішення. У разі неподання органом ліцензування запитуваних документів у встановлений строк Експертно-апеляційна рада з питань ліцензування розглядає апеляцію по суті або може відкласти розгляд цієї апеляції з обґрунтуванням причин відкладення розгляду такої справи.

Як встановлено судом першої інстанції, 21.12.2016 р. подано скаргу до Державної регуляторної служби України, яка зареєстрована останнім №10012/0/19-16 від 26.12.2016 р.

Державною регуляторною службою України 28.12.2016 р. №7953/0/20-16 повідомлено Мінприроди про отримання Скарги ПП «Херсонський завод пластикових виробів» та про необхідність надання копій (фотокопій) документів, що стосуються прийняття оскаржуваного рішення - наказу Мінприроди від 09.12.2016 р. № 502 «Про анулювання ліцензій».

Так, 09.02.2017 р. відбулося засідання Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування при Державній регуляторній службі України, на якому прийнято рішення про перенесення розгляду скарги ПП «Херсонський завод пластикових виробів» для додаткового опрацювання документів, які стали підставою для проведення перевірки Товариства.

Державною регуляторною службою України надіслано 14.02.2017 р. запит до Міністерства екології та природних ресурсів України про надання документів, які стали підставою для прийняття наказу від 09.12.2016 р. № 502 про анулювання ліцензії третій особі (абз. 6. Запиту).

Листом №1594/0/19 від 16.02.2017 р. Мінприроди України надіслано на адресу Державної регуляторної служби України матеріали перевірки ПП «Херсонський завод пластикових виробів» (Акт планової перевірки додержання ПП «Херсонський завод пластикових виробів» ліцензій умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами від 02.12.2016 р. №51/16, Акт відмови ПП «Херсонський завод пластикових виробів» у проведенні планової перевірки додержання ліцензій умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами від 02.12.2016 р. №51/16-1).

В порушення вимог закону, Позивачем, станом на 14.02.2017 р. не було надано Відповідачу витребувані документи (ч. 9 ст. 5 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності"), а надані документи не завірені належним чином та не свідчили про підставу призначення перевірки ПП «Херсонський завод пластикових виробів».

Мінприроди України листом №5/26-7/2101-17 від 20.03.2017 р. надіслано додаткові документи на адресу Державної регуляторної служби України, зокрема копію постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2017 року по справі №821/2095/16 (стороною по справі №821/2095/16 є - ПП «Херсонський завод пластикових виробів» Позивач) та повідомлялося, що у разі необхідності запрошуємо представників Державної регуляторної служби до відділу дозвільно-ліцензійної діяльності та контролю Департаменту екологічної безпеки Мінприроди для ознайомлення з матеріалами ліцензійних справ.

Відповідач зазначає, що Позивач надав копію постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2017 року по справі №821/2095/16.

У відповідності до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, яка діяла до 15.12.2017 р.) постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень Постанова Херсонського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2017 року по справі №821/2095/16 набрала законної сили 18 травня 2017 року (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/64915756).

Таким чином, станом на час розгляду Експертно-апеляційною радою з питань ліцензування при Державній регуляторній службі України скарги ПП «Херсонський завод пластикових виробів» рішення суду не набрало законної сили, а, отже, Відповідачем правомірно не взято його до уваги.

Разом з тим, позивач не надав доказів, які б давали змогу встановити, що апеляція ПП «Херсонський завод пластикових виробів» розглядалася на засіданні Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування у строк, що перевищував десять календарних днів з дня одержання від органу ліцензування запитуваних документів стосовно оскаржуваного рішення, зокрема у справі відсутні докази надходження до Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування документів від Мінприроди, у встановлений термін, що в свою чергу свідчить про порушення вимог законодавства зі сторони останнього.

Крім того, як встановлено колегією суддів, дії Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування не оскаржуються Позивачем.

Розпорядження №55 видано на підставі рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування при ДРС (далі - ЕАР), від 04 квітня 2017 року № 4.6 (протокол № 05-17) за результатом розгляду скарги ПП "Херсонський завод пластикових виробів" щодо прийняття Мінприроди наказу від 09.12.2016 року № 502 в частині анулювання ліцензії ПП "Херсонський завод пластикових виробів" на операції у сфері поводження з небезпечними відходами.

Тобто, в даному випадку підлягає розгляду та наданню оцінки прийняття Розпорядження ДРС України №55, а не Наказ Мінприроди від 09.12.2016 року № 502 в частині анулювання ліцензії ПП "Херсонський завод пластикових виробів" на операції у сфері поводження з небезпечними відходами.

У відповідності до частини першої статті 4 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності", спеціально уповноважений орган з питань ліцензування, зокрема, видає розпорядження про усунення порушень законодавства у сфері ліцензування та відхилення або задоволення апеляцій чи скарг з урахуванням рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування; порушує питання щодо відповідальності посадових осіб органів ліцензування, які прийняли рішення, скасоване на підставі рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування.

Частиною одинадцятою статті 5 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" встановлено, що рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування щодо розгляду апеляцій або інших скарг здобувачів ліцензії чи ліцензіатом, проектів нормативно-правових актів та/або пропозицій про запровадження чи скасування ліцензування виду господарської діяльності є обов'язковими для розгляду спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування у триденний строк з дня ухвалення відповідного рішення Експертно-апеляційною радою з питань ліцензування і є підставою для видання спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування розпорядження про задоволення апеляції або про відхилення апеляції, про розгляд скарг, про погодження чи відхилення проектів нормативно-правових актів та/або усунення порушень законодавства у сфері ліцензування.

Таким чином, ДРС, як спеціально уповноважений орган з питань ліцензування, зобов'язана розглянути рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування щодо розгляду апеляцій або інших скарг здобувачів ліцензії чи ліцензіатом та прийняти відповідне рішення, зокрема у вигляді розпорядження про усунення порушень законодавства у сфері ліцензування.

Посилання Позивача, що в оскаржуваному розпорядженні не мітиться висновку про задоволення чи відхилення апеляції не можуть братись до уваги, оскільки розпорядження ДРС відповідає змісту рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування при ДРС від 04.04.2017 року №4.6 (протокол №05-17), а повноваження спеціально уповноваженого органу з питань ліцензування приймати розпорядження про усунення порушення прямо передбачені у частини першої статті 4 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності".

Крім того, відсутність такого посилання в оскаржуваному розпорядженні не впливає на його правомірність.

Колегія суддів вважає, що Державною регуляторною службою України не порушено права та охоронюваних законом інтересів Позивача, у зв'язку з виданням розпорядження №55, оскільки останнє лише зобов'язує Позивача усунути порушення вимог законодавства у сфері ліцензування, скасувавши наказ від 09.12.2016 року №502 в частині анулювання ліцензії ПП "Херсонський завод пластикових виробів" на операції у сфері поводження з небезпечними відходами.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого адміністративного суду України від 20 січня 2015 року по справі № К/800/50463/14, К/800/52405/14.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що розпорядження ДРС від 07.04.2017 року №55 "Про усунення порушень законодавства у сфері ліцензування" прийняте на підставі, в межах та у спосіб, визначений Законом України "Про ліцензування видів господарської діяльності".

За таких обставин, апеляційна скарга є необґрунтованою, її доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому у її задоволенні необхідно відмовити, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства екології та природних ресурсів України - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 липня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді І.В. Федотов

А.Ю. Коротких

Повний текст постанови виготовлено 07 листопада 2018 року.