Справа № 310/2157/17(2-а/310/80/17)
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2018-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

08 листопада 2018 року

Київ

справа №310/2157/17(2-а/310/80/17)

адміністративне провадження №К/9901/17393/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача Бевзенка В.М.,

суддів: Данилевич Н.А., Шарапи В.М.

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25.09.2017 (головуючий суддя - Крамаренко А.І.)

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2017 (головуючий суддя - Мельник В.В., Прокопчук Т.С., Сафронова С.В.)

у справі №310/2157/17(2-а/310/80/17)

за позовом ОСОБА_2

до старшого державного виконавця та начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області,

заінтересована особа - Бердянське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області,

про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою до старшого державного виконавця та начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління, в якій з урахуваннім уточнень просив:

- скасувати рішення старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Косінова І.В. про повернення йому виконавчого листа №2а-9695/10, виданого 29.08.2011 Бердянським міськрайонним судом Запорізької області;

- скасувати постанову начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Саване С.М. від 03.04.2017 про скасування процесуального документа «Постанови про відкриття виконавчого провадження» від 17.02.2017 №53431761 про примусове виконання виконавчого листа №2а-9695/10, виданого 29.08.2011 Бердянським міськрайонним судом Запорізької області;

- зобов'язати начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Саване С.М. в примусовому порядку поновити виконавче провадження за № 53431761 від 17.02.2017 і в примусовому порядку виконати постанову Бердянського міськрайонного суду від 31.05.2016, яка набрала законної сили 16.06.2016.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25.09.2017, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2017, у задоволенні позову відмовлено.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанції, позивач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким скаргу задовольнити, оскільки вважає, що рішення судів попередніх інстанції були прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що 29.08.2011 Бердянським міськрайонним судом Запорізької області був виданий виконавчий лист №2а-9695/10, відповідно до якого Бердянське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області було зобов'язане нарахувати з 19.02.2007 по 31.12.2007 та з 22.05.2008 та виплатити позивачу відповідно до статей 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» державну пенсію у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75% виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

04.12.2014 Бердянське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області частково виконало постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10.12.2010 по справі №2а-9695/10 та направило до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Запорізькій області довідку про заборгованість з пенсії перед позивачем.

Дані про рішення №2а-9695/10 були внесені Управлінням державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою за номером 45586343. Вказане рішення із відповідною довідкою Пенсійного фонду України передано до Головного управління Державної казначейської служби в Запорізькій області згідно акту приймання-передавання №5 від 06.04.2016.

04.04.2017 позивач отримав повідомлення про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання від 03.04.2017 та постанову про скасування процесуального документу «Про відкриття виконавчого провадження» від 17.02.2017. Старшим державним виконавцем Косіновим І.В. йому було відмовлено у прийнятті до виконання виконавчого листа щодо виконання рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 31.05.2016 про зобов'язання Бердянське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області нарахувати та виплатити йому заборгованість по державній пенсії. Відмова у прийнятті до виконання ґрунтується на тому, що виконання рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 31.05.2016 має виконуватись лише державною казначейською службою, оскільки відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 №440 «Про затвердження Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою» виключаються можливість виконання виконавчого документу в рамках виконавчого провадження.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, оскільки Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» саме на Державну казначейську службу України покладено обов'язок виконання рішень суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган, у тому числі й органи Пенсійного фонду України.

Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення скарги з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 (чинного на дату видачі виконавчого листа і звернення його до виконання; далі - Закон №606-XIV) рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Положення аналогічного змісту містить частина друга статті 6 чинного Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон №1404-VIII).

Гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження», та особливості їх виконання встановлює Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» № 4901-VI від 05.06.2012 (далі - Закон №4901-VI).

Згідно з частиною першою статті 2 Закону №4901-VI держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону №4901-VI виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Частиною четвертою статті 3 Закону №4901-VI встановлено, що перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.

Згідно з абзацом 2 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників» від 03.08.2011 №845 (далі - Порядок №845) Порядку № 845 безспірним списанням є операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання рішень про стягнення коштів Казначейством та його територіальними органами без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

Пунктом 3 Порядку №845 передбачено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Згідно пункту 9 частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем.

За змістом положень Закону №4901-VI та Порядку №845 виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється виключно органами Казначейства.

З огляду на викладене та за встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи, Суд вважає вірним висновок судів першої та апеляційної інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову, оскільки оскаржувані рішення, прийняті відповідачем на підтваві, у спосіб та у межах повноважень, встановлених законами України.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанції та ґрунтуються на довільному тлумаченні норм матеріального права.

Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин даної справи та з урахуванням викладеного, Суд не знаходить підстав, які могли б призвести до скасування оскаржуваних судових рішень.

Керуючись статтями 242, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25.09.2017 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2017 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і не оскаржується.

Суддя-доповідач В.М.Бевзенко

судді Н.А.Данилевич

В.М. Шарапа