Справа № П/811/248/18
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 листопада 2018 року

Київ

справа №П/811/248/18

касаційне провадження №К/9901/61514/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Гончарової І.А.

розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.03.2018 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.06.2018 у справі № П/811/248/18 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Меледа" до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 04.01.2018 №2 та №2,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Меледа" звернулося у січні 2018 року до адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 04.01.2018 №2, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 130503грн., та №2, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 20340,30грн. за штрафними санкціями (штраф).

Кіровоградський окружний адміністративний суд рішенням від 13.03.2018 позовні вимоги задовольнив частково. Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення від 04.01.2018 №2 повністю. Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення рішення від 04.01.2018 №2 частково на суму 103353грн.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд постановою від 26.06.2018 рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.03.2018 залишив без змін.

Головне управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області 10.09.2018 звернулося до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, у якій просило скасувати рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.03.2018 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.06.2018, прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог повністю. До касаційної скарги додано клопотання про поновлення строку касаційного оскарження.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, зокрема статтей 14, 134 Податкового кодексу України, та процесуального права.

Верховний Суд ухвалою від 27.09.2018 зазначену касаційну скаргу залишив без руху, у зв'язку з невиконанням вимог частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на ненадання документу про сплату судового збору, та встановив скаржнику строк для усунення недоліків у десять днів з дня вручення копії ухвали.

На виконання вимог ухвали від 27.09.2018 скаржником надано суду касаційної інстанції документ про сплату судового збору за подання касаційної скарги.

В обґрунтування підстав для поновлення строку касаційного оскарження відповідач посилається на те, що копію повного тексту оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції отримано скаржником 21.08.2018, що підтверджується поштовим відправленням №626, в якому судом апеляційної інстанції було направлено копію вказаної постанови на адресу відповідача.

Враховуючи викладене, а також положення вимог частини другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення, суд вважає, що підстави пропуску відповідачем строку на касаційне оскарження є поважними, у зв'язку з чим такий строк підлягає поновленню.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Частиною шостою статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності.

Такий перелік не є вичерпним.

Зі змісту пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) можна зробити висновок про те, що суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017), а також через складність та інші обставини.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Системний аналіз вищезазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, складу учасників та інших обставин, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, а також крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом позову у справі №П/811/248/18 є вимоги про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 04.01.2018 №2, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 130503грн., та №2, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 20340,30грн. за штрафними санкціями (штраф).

Суди попередніх інстанцій, задовольняючи позовні вимоги частково, виходили з того, що позивач надавав відповідачу на перевірку всі первинні документи, що підтверджують здійснення господарських операцій, у зв'язку з чим суди дійшли висновку про відсутність в діях позивача та його контрагента порушень вимог податкового законодавства, та в зв'язку з чим висновок про завищення суми від'ємного значення ПДВ по взаємовідносинах з ТОВ «СІ БІ Електронікс» є протиправним, а відповідні нарахування підлягають скасуванню.

Випадків, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, не вбачається. У касаційній скарзі таких застережень, також не міститься.

Отже, постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.06.2018, ухвалена за результатами апеляційного перегляду рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.03.2018 у справі щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 04.01.2018 №2, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 130503грн., та №2, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 20340,30грн. за штрафними санкціями (штраф), не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись частиною четвертою статті 332, статтями 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. Поновити Головному управлінню Державної фіскальної служби у Кіровоградській області пропущений з поважних підстав строк на касаційне оскарження рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.03.2018 та постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.06.2018 у справі №П/811/248/18.

2. Відмовити Головному управлінню Державної фіскальної служби у Кіровоградській області у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.03.2018 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.06.2018 у справі №П/811/248/18 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Меледа" до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 04.01.2018 №2 та №2.

3. Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Т.М.Шипуліна Л.І.Бившева І.А.Гончарова