Справа № 826/15038/17
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2018-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 листопада 2018 року № 826/15038/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомГромадської організації "Енергійна країна"
доНаціональної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг
провизнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась Громадська організація «Енергійна країна» (далі також - позивач, ГО «Енергійна країна») з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі також - відповідач, НКРЕКП), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг щодо не перегляду формули розрахунку прогнозованої ціни продажу електричної енергії в оптовий ринок електричної енергії України виробниками, які працюють за ціновими заявками оптової ринкової ціни електроенергії, затвердженої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 03.03.2016 року №289;

- зобов'язати Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг затвердити нову формулу розрахунку прогнозованої ціни продажу електричної енергії в оптовий ринок електричної енергії України виробниками, які працюють за ціновими заявками оптової ринкової ціни електроенергії на підставі середніх ринкових цін на вугілля в Україні.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що формула розрахунку прогнозованої ціни продажу електричної енергії в оптовий ринок електричної енергії України виробниками, які працюють за ціновими заявками оптової ринкової ціни електроенергії, яку встановлено на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 03.03.2016 року №289 «Про затвердження Порядку формування прогнозованої оптової ринкової ціни електричної енергії» (далі - постанова № 289), є необґрунтованою, оскільки вугілля в Україні виробники електроенергії - ТЕС не закуповують на основі середніх індексів АРІ2 на умовах CIF в основних портах Західної Європи Амстердам - Роттердам - Антверпен, а закуповується на внутрішньому ринку та на ринках сусідніх держав, де вартість вугілля значно менша.

Позивач вважає, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у не внесенні змін до формули розрахунку прогнозованої ціни продажу електричної енергії в оптовий ринок електричної енергії України виробниками, які працюють за ціновими заявками оптової ринкової ціни електроенергії, затвердженої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 03.03.2016 року №289.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.11.2017 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи на 22.12.2017 року.

15.12.2017 року набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України в новій редакції (далі по тексту - КАС України в чинній редакції), визначеній Законом України року від 03.10.2017 року №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Відповідно до пункту 10 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), у редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України» від 03.10.2017 року №2147-VIII, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Через канцелярію суду 21.12.2017 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на те, що позивачем не доведено порушення відповідачем законних прав та інтересів позивача. Крім того, на думку відповідача, у позивача відсутні повноваження на звернення до суду в інтересах громадян України. Зазначає, що правомірність Порядку формування прогнозованої оптової ринкової ціни електричної енергії, затверджений постановою від 03.03.2016 року №289 встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили у справі №826/13858/16, а, в свою чергу, формула визначення ціни і платежу виробникам, які працюють за ціновими заявками, яку встановлено постановою №289, є економічно обґрунтованою.

У судове засіданні 22.12.2017 року прибули представники сторін.

Судом повідомлено, що 22.12.2017 року через канцелярію суду представником позивача подано клопотання про призначення комплексної товарознавчої та економічної судової експертизи у справі №826/15038/17.

Представником позивача підтримано заявлене клопотання, посилаючись на те, що з метою з'ясування економічної необґрунтованості (або ж обґрунтованості) формули розрахунку прогнозованої ціни продажу електричної енергії в оптовий ринок електричної енергії України виробниками, які працюють за ціновими заявками, затвердженої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 03.03.2016 року №289, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право.

Представники відповідача проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись, що дана постанова вже була предметом судового розгляду та на сьогоднішній день прийнято судове рішення, яке набрало законної сили.

Дослідивши клопотання позивача та заслухавши думку сторін, судом задоволено клопотання представника позивача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.12.2017 року призначено комплексну товарознавчу та економічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз та зупинено провадження у справі.

Через канцелярію суду 15.03.2018 року надійшла заява Київського науково-дослідному інституту судових експертиз про необхідність виконання клопотання експертів та погодження термінів.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.03.2018 року заяву Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про необхідність виконання клопотання експертів та погодження термінів в повному обсязі задоволено, зокрема, продовжено строк проведення експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз комплексної товарознавчої та економічної судової експертизи, призначеної 22.12.2017 року Окружним адміністративним судом міста Києва в адміністративній справі №826/15038/17 понад 90 календарних днів в порядку черговості надходження. Крім того, ухвалою зобов'язано Громадську організацію «Енергійна країна» та Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у строк до 20.04.2018 року надати суду оригінали або належним чином засвідчені копії визначених ухвалою документів для направлення їх судовим експертам Київського науково - дослідного інституту судових експертиз.

Через канцелярію суду 24.07.2018 року представником НКРЕКП подано заяву на виконання ухвали суду від 31.03.2018 року з додатками.

Через канцелярію суду 08.08.2018 року поштовим зв'язком надійшов висновок експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз комплексної товарознавчої та економічної судової експертизи за результатами проведення комплексної судово-товарознавчої та судово-економічної експертизи призначеної у справі №826/15038/17.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.08.2018 року з метою вирішення питання поновлення провадження у справі №826/15038/17 призначено судове засідання на 15.10.2018 року та встановлено позивачу строк для подання відзиву на позовну заяву до 23.08.2018 року, а позивачу встановлено строк для подання відповіді на відзив до 03.09.2018 року.

Через канцелярію суду 21.08.2018 року відповідачем подано відзив, в якому підтримано позицію, вже висловлену у відзиві від 21.12.2017 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.09.2018 року змінено дату судового засідання та призначено справу №826/15038/17 до судового розгляду у судовому засіданні на 17.10.2018 року.

Через канцелярію суду 16.10.2018 року позивачем подано відповідь на відзив, в якій заперечує проти аргументів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, просить суд задовольнити позов в повному обсязі.

У судове засідання 17.10.2018 року прибули представники сторін. Керуючись частиною третьою статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України, судом задоволено клопотання учасників справи щодо розгляду справи за їх відсутності та ухвалено продовжити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

03.03.2016 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг прийнято постанову № 289 «Про затвердження Порядку формування прогнозованої оптової ринкової ціни електричної енергії», якою встановлено формулу розрахунку прогнозованої ціни продажу електричної енергії в оптовий ринок електричної енергії України виробниками, які працюють за ціновими заявками оптової ринкової ціни електроенергії (далі також - формула Роттердам плюс).

Вважаючи формулу Роттердам плюс необґрунтованою, позивач звернувся до суду.

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив та відповідь на відзив, висновок експертів, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Суд зауважує, що нормативно-правові акти застосовано в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Правові, економічні та організаційні засади діяльності в електроенергетиці і регулювання відносин, пов'язаних з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням і використанням енергії, забезпеченням енергетичної безпеки України, конкуренцією та захистом прав споживачів і працівників галузі визначено Законом України від 16.10.1997 року № 575/97-ВР «Про електроенергетику» (із змінами і доповненнями) (далі також - Закон № 575/97).

Відповідно до частини другої статті 11 Закону №575/97, органом державного регулювання діяльності в електроенергетиці є національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Водночас, згідно зі статтею 4 Закону України від 20.04.2000 року № 1682-ІІІ «Про природні монополії» (із змінами і доповненнями) (далі також - Закон №1682-ІІІ), державне регулювання діяльності суб'єктів природних монополій у сферах, визначених у статті 5 цього Закону, здійснюється національними комісіями регулювання природних монополій, які утворюються і функціонують відповідно до цього Закону.

Статтею 11 Закону №1682-ІІІ встановлено, що Національні комісії регулювання природних монополій є державними колегіальними органами, які утворюються та ліквідуються Президентом України.

Комісії діють на підставі положень, що затверджуються Президентом України.

До набрання чинності Законом України від 22.09.2016 року №1540-VIII «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг», НКРЕКП керувалося Положенням про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, затвердженим Указом Президента України від 10.09.2014 року №715/2014 (далі також - Положення).

Пунктом 1 Положення визначено, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, є органом державного регулювання діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг.

Згідно з абзацом 5 підпункту п'ятого пункту 4 Положення, НКРЕКП відповідно до покладених на неї завдань розробляє і затверджує, зокрема, порядки (методики) формування цін і тарифів на товари (послуги), що виробляються (надаються) суб'єктами природних монополій та суб'єктами, що провадять діяльність на суміжних ринках у сферах електроенергетики, теплопостачання, централізованого водопостачання і водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, на ринках природного газу, нафти та нафтопродуктів.

Таким чином, НКРЕКП при прийнятті постанови № 289 наділено законодавчо визначеними повноваженнями затверджувати Порядок формування прогнозованої оптової ринкової ціни електричної енергії.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до частин четвертої, п'ятої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільний або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Так, судом встановлено, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.12.2016 року у справі № 826/13858/16, яку залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2017 року, у задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, Приватного багатопрофільного підприємства «Вимал», Представництва Громадської організації «Об'єднання «Самопоміч» у м. Києві до НКРЕКП про визнання незаконною та скасування постанови НКРЕКП від 03.03.2016 року № 289 відмовлено повністю.

У постанові Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.12.2016 року у справі № 826/13858/16 судом встановлено, що НКРЕКП має законодавчо визначені повноваження затверджувати Порядок формування прогнозованої оптової ринкової ціни електричної енергії, а постанову НКРЕКП від 03.03.2016 року № 289 «Про затвердження Порядку формування прогнозованої оптової ринкової ціни електричної енергії» прийнято відповідачем обґрунтовано та у межах повноважень.

Отже, судовим рішенням у справі №826/13858/16 встановлено, що оскаржувану постанову прийнято НКРЕКП в межах повноважень, що під час розгляду справи №826/15038/17 не спростовано позивачем.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг щодо не перегляду формули розрахунку прогнозованої ціни продажу електричної енергії в оптовий ринок електричної енергії України виробниками, які працюють за ціновими заявками оптової ринкової ціни електроенергії, затвердженої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 03.03.2016 року №289 задоволенню не підлягає.

Щодо твердження позивача, що формула розрахунку прогнозованої ціни продажу електричної енергії в оптовий ринок електричної енергії України виробниками, які працюють за ціновими заявками оптової ринкової ціни електроенергії є необґрунтованою, суд зазначає наступне.

Експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз 02.08.2018 року складено висновок за результатами проведення комплексної судово-товарознавчої та судово-економічної експертизи №1998/18-45/7301/18-53/16336/16338/18-72/16339/16340/18-71, призначеної ухвалою суду від 22.12.2017 року.

Судові експерти, зокрема, дійшли наступних висновків: «Прийняття постанови НКРЕКП від 03.03.2016 року №289 року «Про затвердження Порядку формування прогнозованої оптової ринкової ціни електричної енергії, обґрунтовано Директивою 2009/72/ЄС від 13.07.2009 року, договором про членство України в Енергетичному Співтоваристві, угодою про асоціацію України з ЄС, Рекомендаціями Антимонопольного комітету України від 17.09.2015 року №12-рк, а також затверджено Міністерством енергетики та вугільної промисловості.

Формула визначення ціни енергетичного вугілля є економічно обґрунтованою для розрахунку прогнозованої ціни і платежу виробникам, які працюють за ціновими заявками, у відповідності до постанови НКРЕКП від 03.03.2016 року №289 «Про затвердження Порядку формування прогнозованої оптової ринкової ціни електричної енергії.

Використання формули визначення ціни енергетичного вугілля при розрахунку прогнозованої ціни та платежу виробникам, які працюють за ціновими заявками, визначеної постановою №289, підтверджується.

Так як формула визначення ціни енергетичного вугілля при розрахунку прогнозованої ціни та платежу виробникам, які працюють за ціновими заявками, яка міститься в постанові НКРЕКП від 03.03.2016 року №289 «Про затвердження Порядку формування прогнозованої оптової ринкової ціни електричної енергії», є економічно обґрунтованою, то будь-яка обґрунтована зміна індикативної ціни енергетичного вугілля призводить до обґрунтованої зміни вартості електричної енергії».

З аналізу матеріалів справи та викладеного висновку експертів, суд дійшов висновку, що формула визначення ціни енергетичного вугілля при розрахунку прогнозованої ціни та платежу виробникам, які працюють за ціновими заявками, яка міститься в постанові НКРЕКП від 03.03.2016 року №289 «Про затвердження Порядку формування прогнозованої оптової ринкової ціни електричної енергії» є економічно обґрунтованою та, водночас, відповідач не зобов'язаний затверджувати нову формулу розрахунку прогнозованої ціни продажу електричної енергії в оптовий ринок електричної енергії України виробникам, які працюють за ціновими заявками оптової ринкової ціни електроенергії на підставі середніх ринкових цін на вугілля в Україні.

Суд також враховує, що положення постанови НКРЕКП від 03.03.2016 року № 289 поширюються лише на суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність із виробництва та постачання електричної енергії. Водночас, позивачем не доведено, що він відноситься до суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність із виробництва та постачання електричної енергії.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога щодо зобов'язання Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг затвердити нову формулу розрахунку прогнозованої ціни продажу електричної енергії в оптовий ринок електричної енергії України виробниками, які працюють за ціновими заявками оптової ринкової ціни електроенергії на підставі середніх ринкових цін на вугілля в Україні задоволенню не підлягає.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 року №3-рп/2003).

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, судом враховується, що згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та враховуючи, що судом не виявлено порушень відповідачем вимог законодавства, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 6, 9, 11, 73 - 78, 90, 241- 246, 250, 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Громадської організації «Енергійна країна» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Згідно ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України. апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини п'ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: Громадська організація «Енергійна країна» (65026, м. Одеса, вул.. Приморська, 3, );

Відповідач: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (03057, м. Київ, вул.. Смоленська, буд. 19, ).

Суддя Л.О. Маруліна