Справа № 0440/6529/18
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2018-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2018 року Справа № 0440/6529/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
Головне управління ДФС у Дніпропетровській області (далі позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Фізичної особи ОСОБА_2 (далі відповідач), третя особа Криворізька південна обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про стягнення боргу.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач має податковий борг з транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 25 000,00 грн., який утворився внаслідок несплати узгоджених податкових зобовязань, визначених податковим повідомленням-рішенням № 366-17 від 30.06.2015 року. Відповідачем сума податкового боргу у добровільному порядку не сплачена, що стало підставою для звернення податкового органу до суду із зазначеним позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
18 вересня 2018 року відповідачем подано письмовий відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого було зазначено, що у контролюючого органу були відсутні правові підстави для винесення податкового повідомлення-рішення від 30.06.2015 року № 366-17 на суму 25 000,00 грн. та податкової вимоги про стягнення податкового боргу від 03.09.2015 року № 223-23 на суму 25 000,00 грн., оскільки запроваджені Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» зобовязання щодо сплати транспортного податку з фізичних осіб виникають у платників податків лише після 01.01.2016 року.
Виходячи з положень ч.5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув адміністративну справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Фізична особа ОСОБА_2 перебуває на обліку у Криворізькій південній обєднаній державній податковій інспекції ГУ ДФС у Дніпропетровській області.
У власності відповідача перебуває легковий автомобіль «NISSAN MURANO» об'ємом двигуна 3498 куб. см., 2012 року випуску, дата здійснення реєстраційної дії - 26.12.2012 року, номерний знак АЕ 3777 ВТ.
30.06.2015 року Криворізькою південною обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області прийнято податкове повідомлення-рішення № 366-17, яким ОСОБА_2 визначено суму грошового зобовязання з транспортного податку з фізичних осіб за період 2015 рік у розмірі 25 000,00 грн.
Вказане рішення направлено на адресу відповідача та отримано нею особисто 06.07.2015 року, доказів його оскарження відповідачем до суду не надано.
Відтак, сума, визначена за податковим повідомленням-рішенням форми «Ф» від 30.06.2015 року № 366-17 є узгодженою та такою, що підлягає сплаті.
Станом на 02.05.2018 року в інтегрованих картках ОСОБА_2 податковий борг по транспортному податку в сумі 25 000,00 грн. не переривався та залишається несплаченим.
Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до статті 16 Податкового кодексу України, платники податків зобов'язані сплачувати належні суми податків у встановлені законом терміни.
Згідно з п. 36.1, п. 36.2 ст. 36 Податкового кодексу України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором.
У разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України).
Так, 1 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року №71-VIII (далі - Закон №71-VIII), яким шляхом викладення в новій редакції статті 267 Податкового кодексу України, введено в Україні новий місцевий податок на майно - транспортний податок.
Згідно зі пп. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.
Відповідно до пп.267.2.1 п. 267 ст. 267 ПК України (чинної на час спірних правовідносин) обєктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають обєм циліндрів двигуна понад 3000 куб.см.
Згідно зі пп. 267.3.1 п. 267.3 ст. 267 ПК України база оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.
Відповідно до п.267.4 ст. 267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.
Податок сплачується за місцем реєстрації об'єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України.
Транспортний податок сплачується фізичними особами протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
Як свідчать матеріали справи, відповідач є платником транспортного податку у 2015р., оскільки має у власності транспортний засіб, який був у вказаний період об'єктом оподаткування.
Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобовязання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до ст. 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до положення п. 59.5. ст. 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
З наведеного вбачається, що Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області вжиті усі заходи для забезпечення сплати відповідачем податкових зобов'язань, однак добровільного погашення останнім податкового боргу не відбулося.
Згідно пунктів 95.1, 95.2 ст. 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Відповідно до п.87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку-фізичної особи.
Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що у контролюючого органу були відсутні правові підстави для винесення податкового повідомлення-рішення від 30.06.2015 року № 366-17 на суму 25 000,00 грн. та податкової вимоги про стягнення податкового боргу від 03.09.2015 року № 223-23 на суму 25 000,00 грн., оскільки податкове повідомлення-рішення не було оскаржене та скасоване, а скарга відповідача на податкову вимогу не була задоволена, а отже податкове повідомлення-рішення та податкова вимога є чинним на момент розгляду судом позовної заяви та набули статусу податкового боргу. В тому числі, посилання на правову позицію Верховного Суду від 18.01.2018 року у справі №804/1241/17, судом також не приймаються, оскільки предмети судових позовів та судових рішень є різними.
Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку про те, що позивачем - суб'єктом владних повноважень, було доведено правомірність своїх вимог щодо стягнення з відповідача наявного податкового боргу, натомість відповідачем не було надано суду доказів сплати вказаного податкового боргу у встановлені законодавством строки або доказів скасування податкового повідомлення-рішення.
Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у цій справі стягненню з відповідача не підлягають.
Згідно ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 26.10.2018 року.

Суддя ОСОБА_1